Справа № 1340/4870/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4870/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до приватного акціонерного товариства “Сокальагроспецмонтаж” про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до приватного акціонерного товариства “Сокальагроспецмонтаж” (далі – ПрАТ “Сокальагроспецмонтаж”), у якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що у відповідача наявна заборгованість в розмірі 376552,30 грн, яку самостійно не сплачує. Керуючись ст. 95 ПК України контролюючий орган просить суд надати йому дозвіл на погашення суми боргу за рахунок майна платника, що є одним з способів стягнення податкового боргу.

Ухвалою суду від 24.10.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

На адресу суду повернувся поштовий конверт, направлений відповідачу за адресою, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань з відміткою “за закінченням встановленого строку зберігання”. Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

ПрАТ “Сокальагроспецмонтаж” на адресу суду скеровано клопотання від 07.11.2018 (вх. № 1419ел), у якому просить використовувати адресу для кореспонденції: вул. Львівська, 44, м. Червоноград, Львівська область, 80100.

Супровідним листом від 08.11.2018 відповідачу за адресою зазначеною у клопотанні повторно скеровано ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ПрАТ “Сокальагроспецмонтаж” зареєстроване як юридична особа у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань.

Податковий борг відповідача з відповідно до довідки Головного управління ДФС у Львівській області від 29.05.2018 № 18118/10/13-01-17-09 станом на 29.05.2018 становить 376552,30 грн, в тому числі:

- земельний податок з юридичних осіб – 115526,95 грн;

- податок на додану вартість – 260855,35 грн;

- податок на прибуток – 170,00 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем грошових зобов'язань ГУ ДФС у Львівській області винесено податкову вимогу від 04.09.2002 форми "Ю1" № 1/313 та податкову вимогу від 04.10.2002 № 2/348, які надіслано платникові податків.

Докази, які б підтверджували, що згадані податкові вимоги відповідачем оскаржувались у справі відсутні, відповідно, визначені у них зобов'язання є узгодженими.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов’язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1, 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до пункту 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу вбачається, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов’язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

З матеріалів справи встановлено, що у відповідача наявний податковий борг перед бюджетом на суму 376552,30 грн.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункт 88.2 статті 88).

Право виникнення податкової застави відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу виникає у разі:

89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов’язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов’язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

89.1.3. у випадку, визначеному впункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов’язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

24.03.2014 та 10.03.2016 в.о. начальника Червоноградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області прийняті рішення про опис майна ПрАТ “Сокальагроспецмонтаж” в податкову заставу.

Податковим керуючим Червоноградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області здійснено опис майна відповідача, який оформлений актом від 30.06.2016 № 4 та актом від 26.03.2017 № 7.

Червоноградською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області згідно вимог пункту 89.8 статті 89 Податкового кодексу України зареєстровано податкову заставу у відповідному державному реєстрі, про що внесено записи № 14269596, № 15205856.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п. 95.2 цієї ж статті стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 у справі № 813/4214/16 задоволено позов Червоноградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення з рахунків ВАТ “Сокальагроспецмонтаж” відкритих у банківських установах, які обслуговують такого платника на користь бюджету податковий борг у розмірі 361738,72 грн.

На виконання судового рішення податковий орган направляв в банки, які обслуговують відповідача інкасові доручення (розпорядження) від 20.12.2017 № 11, від 26.01.2018 № 10, від 28.04.2018 № 41.

Інкасові доручення (розпорядження) повернуто контролюючому органові без виконання за п. 10.9 постанови НБУ від 21.01.2004 № 22 Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті в Україні.

Відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи викладене, зважаючи на доведеність позивачем наявності у відповідача податкового боргу, неможливості стягнення з відповідача вказаної суми податкового боргу за рахунок належних йому коштів, що підтверджується наявними у матеріалах справи інкасовими дорученнями, які направлялись до банківських установ для списання коштів з рахунків боржника, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо надання дозволу на погашення всієї існуючої суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі платника податків ПрАТ “Сокальагроспецмонтаж”.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, під час розгляду даної справи, свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Надати Головному управлінню ДФС у Львівській області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна приватного акціонерного товариства “Сокальагроспецмонтаж” (), що перебуває у податковій заставі на суму податкового боргу у розмірі 376552,30 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого пеляційного адміністративного суду.

Суддя Костецький Н.В.