Справа № 0540/5649/18-а
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/226/2018
Номер справи 0540/5649/18-а
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 19 » листопада 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Хорхордіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 13 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю третьої особи ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу по ВП №56398223, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про накладення штрафу по ВП №56398223.

На обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що 21.05.2018 року позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 56398223 з виконання виконавчого листа № 243/11056/17, виданого Слов'янським міськрайонним судом про зобов'язання головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Заявою від 01.06.2018 року позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду в добровільному порядку, додавши підтверджуючий документ. Цією ж заявою позивач клопотав закінчити виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення. Однак, постановою від 21.06.2018 року за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення на позивача накладено штраф у сумі 5100 грн. Позивач вважає зазначену постанову протиправною, оскільки у відповідача були відсутні правові підстави для її винесення, просить її скасувати.

Представник позивача Пілюга В.В., яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 14703/07-2 від 19.12.2017 року, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити.

Представник відповідача Косарева І.В., яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 3 від 05.06.2018 року, в судове засідання не з'явилася, справу просила розглянути без участі представника відповідача.

Представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються у повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що за відомостями виконавчого документа стягувачу необхідно провести перерахунок та виплатити різницю у пенсії з 01 січня 2016 року, однак станом на 21.06.2018 року рішення суду не виконано. 21.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100,00 грн. Станом на 19.07.2018 року рішення суду не виконано повторно. 19.07.2018 року державним виконавцем винесено рішення про накладення штрафу на боржника за повторне невиконання судом рішення без поважних причин у розмірі 10200,00 грн. 24.07.2018 року державним виконавцем винесено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст.382 КК України, яке скеровано до Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області. Посилання позивача на те, що виплата пенсії є періодичним платежем, безпідставне, адже судом зобов'язано нарахувати та виплатити одноразово грошові кошти стягувачу, у рішенні не зазначено, що воно повинно виконуватися періодично або у подальшому. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Третя особа, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши докази, надані сторонами, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України. Принцип обов'язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов'язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Як встановлено ч.ч.2,3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

15.05.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревою І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 56398223) з примусового виконання виконавчого листа № 243/11056/17 від 08.05.2018 року, яким зобов'язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років; виплатити різницю у пенсії з 01.01.2016 року, та виплачувати її на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинного станом на теперішній час, з урахуванням довідки Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області № 3529 від 23.05.2017 року, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.05.2018 року вбачається, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, та вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у сумі 14892 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України 01.06.2018 року звернулося до відповідача з заявою про виконання судового рішення, в якій зазначило, що управлінням 24.03.2018 року здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду в повному обсязі, що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії від 24.03.2018 року. Розмір пенсії ОСОБА_1 після виконання рішення суду складає 5253,08 грн., сума доплати за рішенням суду за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року становить 21403,20 грн. Посилаючись на п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року, якою визначено порядок здійснення виплати перерахованих пенсій, зазначає, що з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно окремою сумою виплачується 50 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, а саме 445,90 грн. щомісячно, з 01 січня 2020 року щомісячно окремою сумою виплачується 100 % різниці між місячним розміром отриманої пенсії з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та місячним розміром підвищеної пенсії, а саме 891,80 грн. щомісячно. З 01 січня 2018 року - 100 % суми підвищення пенсії (891,80 грн.). Доплату за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року (891,80 х 3 місяці = 2675,40 грн.) зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 у загальному розмірі 2675,40 грн. Виплату перерахованих сум пенсій буде проведено відповідно до порядку, встановленого Постановою № 103. Просили закінчити виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення.

Постановою головного державного виконавця від 21.06.2018 року на ГУ ПФУ в Донецькій області накладено штраф у сумі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення.

Постановою головного державного виконавця від 19.07.2018 року на ГУ ПФУ в Донецькій області накладено штраф у сумі 10200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення.

Постановою головного державного виконавця від 24.07.2018 року, виконавче провадження № 56398223 закінчене на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи вищенаведені фактичні обставини у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до переконання про неналежне виконання позивачем рішення Слов'янського міськрайонного суду по справі № 243/11056/17. Так, за змістом виданого на підставі цього рішення виконавчого листа вбачається, що суд зобов'язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, виплатити різницю у пенсії з 01 січня 2016 року та виплачувати її на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням довідки Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області № 3529 від 23.05.2017 року. Таким чином, зазначеним рішенням зобов'язано здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю у пенсії з 01 січня 2016 року.

В той же час Постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103, яка набрала чинності 24 лютого 2018 року, а саме п.3, визначено: перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

З наданої позивачем інформації вбачається, що розпорядженням про перерахунок пенсії від 24.03.2018 року було здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду, розмір пенсії ОСОБА_1 після виконання рішення суду з 01 січня 2016 року складає 5253,08 грн., сума доплати за рішенням суду за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року становить 21403,20 грн. На підставі Постанови № 103 перерахований розмір пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року складає 445,90 грн. та виплачується у такому порядку: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісяця окремою сумою виплачується 891,80 грн., з 01 січня 2020 року щомісячно виплачується 891,80 грн., з 01 січня 2018 року - 891,80 грн.

Таким чином, фактично перерахунок пенсії ОСОБА_1 було здійснено у відповідності до положень вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України та встановлено порядок виплати пенсії у порядку, передбаченому зазначеною Постановою, в той час як рішенням суду від 26 січня 2018 року зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України не лише здійснити перерахунок пенсії, а й виплатити пенсію, тобто різницю між нарахованою пенсією (згідно перерахунку) та фактично виплаченою пенсією за період з 01 січня 2016 року.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачем виконано частково рішення суду, а саме в частині здійснення перерахунку пенсії, але не виконано рішення в частині виплати пенсії.

Посилання позивача щодо необхідності застосування порядку виплати пенсії, яка перерахована за рішенням суду, що передбачений Постановою Кабінету Міністрів України, не ґрунтуються на Законі. Так, Постановою Кабінету Міністрів України визначено порядок проведення перерахунку пенсій всім особам, що належать до начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), та встановлено порядок виплати різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. За змістом виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду стосовно ОСОБА_1, зазначено про зобов'язання виплатити йому різницю між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої ним пенсії за період з 1 січня 2016 р. Таким чином, положення цієї Постанови Кабінету Міністрів не мають застосовуватися до перерахунку пенсії ОСОБА_1 та порядок виплати, встановлений у постанові, не замінює порядок виконання рішення суду, адже йому необхідно зробити перерахунок пенсії саме на підставі рішення суду, а не постанови. Таким чином, позивач зобов'язаний був виплатити стягувачу різницю між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої ним пенсії одноразово, не застосовуючи порядок розстрочення виплати цієї різниці, передбачений у Постанові.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що під час здійснення виконавчого провадження позивачем не були надані докази щодо належного виконання судового рішення, а саме позивачем належним чином не підтверджено здійснення виплати ОСОБА_1 різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої ним пенсії за період з 1 січня 2016 р. у сумі 21403,20 грн. у повному обсязі.

Таким чином, станом на теперішній час рішення суду Головним управлінням Пенсійного Фонду України щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 не виконане.

З доводів позивача, викладених ним у позовній заяві, вбачається, що постановою від 21 червня 2018 року за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення на позивача накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Як вбачається з положення ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки обов'язковою умовою накладення штрафу за невиконання судового рішення є відсутність поважних причин такого невиконання, суд зобов'язаний надати оцінку доводам позивача щодо причин такого невиконання.

Аналізуючи доводи позивача у сукупності з положенням ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до переконання, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові у справі № К/9901/1598/18 від 24.01.2018 року.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що доводи позивача про відсутність правових підстав у державного виконавця для винесення постанови про накладення штрафу на боржника є обґрунтованими, тому зазначена постанова від 21 червня 2018 року є протиправною та підлягають скасуванню.

Згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю третьої особи ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу по ВП №56398223 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 21 червня 2018 року в розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №56398223, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Косаревою І.В.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлений 23 листопада 2018 року.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова