Справа № 766/22080/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 р.м. ОдесаСправа № 766/22080/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції:Гаврилов Д.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Пальоної І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 4 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Херсонської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, закриття провадження у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила скасувати постанову Херсонської митниці ДФС від 06.12.2017 року №0271/50800/17 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 8 500 грн. за ч. 2 ст. 474 Митного кодексу України; справу про порушення митних правил закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки відповідача про не допуск позивачем контролюючого органу на перевірку не відповідають дійсності, оскаржувана постанова прийнята без з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про наявність в діях позивача складу правопорушення. Разом з цим, позивач зазначає, що вирішення питання про притягнення до відповідальності відбулось за його відсутності і без забезпечення його участі у вирішенні справи. Зазначені обставини свідчать про те, що накладення на позивача стягнення відбулось необґрунтовано, не у відповідності до чинного законодавства, у зв'язку із чим рішення відповідача підлягає скасуванню.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 4 квітня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.11.2017 року головним державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Херсон-порт» Херсонської митниці ДФС складено протокол №0271/50800/17 за ознаками в діях ОСОБА_2 порушення митних правил відповідно до ч. 2 ст. 474 Митного кодексу України.

Підставою для складання вказаного протоколу стало не забезпечення керівництвом ТОВ «DFT-Південь», у тому числі директором підприємства - ОСОБА_2, можливістю митного органу провести перевірку з питань дотримання законодавства під час провадження безмитної торгівлі у магазині (№D/0062/02).

З огляду на достатність доказів, що свідчать про наявність у діях позивача складу правопорушення, заступником начальника Херсонської митниці ДФС винесено постанову від 06.12.2017 року №0271/50800/17, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 474 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн.

Не погоджуючись із висновками відповідача, посилаючись на необґрунтованість адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб'єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про порушення митних правил.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки висновки відповідача про незабезпечення позивачем проведення перевірки з питань дотримання митного законодавства знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, не спростовані позивачем та узгоджуються з правилами митного законодавства, а накладення стягнення відбулось у повній відповідності до чинного законодавства, підстав для задоволення позову та скасування рішення відповідача не вбачається.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 140 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) безмитна торгівля - це митний режим, відповідно до якого товари, не призначені для вільного обігу на митній території України, знаходяться та реалізуються для вивезення за межі митної території України під митним контролем у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України, відкритих для міжнародного сполучення, та на повітряних, водних або залізничних транспортних засобах комерційного призначення, що виконують міжнародні рейси, з умовним звільненням від оподаткування митними платежами, установленими на імпорт та експорт таких товарів, та без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, у тому числі видів контролю, зазначених у частині першій статті 319 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 142 Митного кодексу України товари, поміщені в митний режим безмитної торгівлі, протягом всього строку перебування у цьому режимі знаходяться під митним контролем.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 334 Митного кодексу України органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов'язані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.

За правилами п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів; перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем.

Згідно із ч. 1 ст. 422 Митного кодексу України утримувач магазину безмитної торгівлі зобов'язаний: 1) своєчасно декларувати органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого знаходиться магазин, товари, що надходять до магазину чи вибувають з магазину, у тому числі товарні нестачі, що виникли не внаслідок умисних дій утримувача магазину, та подавати всі документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення цих товарів; 2) виключити можливість надходження товарів до магазину та вживати всіх можливих заходів щодо запобігання вилученню товарів з магазину поза митним контролем, у тому числі виникненню товарних нестач; 3) дотримуватися положень цього Кодексу та інших законодавчих актів України щодо умов діяльності магазинів безмитної торгівлі; 4) вести облік товарів, що надходять до магазину безмитної торгівлі та реалізуються ним, і щоквартально подавати органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого знаходиться магазин, звіт про рух товарів у магазині за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ст. 474 Митного кодексу України перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів під час здійснення нею митного контролю або провадження в справі про контрабанду чи порушення митних правил у доступі до товарів, транспортних засобів, документів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів, невиконання її вимог під час проведення перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем, чи документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, про дату та час проведення перевірки діяльності у сфері безмитної торгівлі ТОВ «DFT-Південь» повідомлено позивача листом Херсонської митниці ДФС від 07.11.2017 року №5318/21-70-18.

Водночас, наказом від 14.11.2017 року №5 на час хвороби директора - ОСОБА_2 виконуючим обов'язків керівника ТОВ «DFT-Південь» призначено ОСОБА_3

Таким чином, на момент проведення перевірки позивач не був присутнім, будь-яких дій під час здійснення відповідачем контролюючих функцій органом не вчиняв.

Разом з цим, про неможливість бути присутньою під час перевірки та покладення обов'язків керівника ТОВ «DFT-Південь» на ОСОБА_3 повідомлено митницю листом від 14.11.2017 року.

Зазначені обставини позивач підтвердив і у своїх поясненнях, відібраних під час складання у відношенні нього протоколу від 20.11.2017 року №0271/50800/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 474 Митного кодексу України.

На думку колегії суддів, вказане свідчить про недоведеність висновків відповідача про ухилення позивача у виконанні митного обов'язку, у тому числі, про перешкоджання посадовим особам у проведенні запланованої перевірки.

При цьому, як показали обставини справи, позивач був відсутнім під час перевірки, передавши свої повноваження іншому працівнику підприємства, а отже висновок відповідача про перешкоджання у проведенні перевірки саме позивачем є необґрунтованими.

Разом з цим, колегія суддів враховує те, що оскаржувана постанова не містить відомостей про попереднє притягнення протягом року позивача до відповідальності за ці ж правопорушення, у тому числі посилань на відповідні рішення митного органу з цього приводу, у зв'язку із чим застосування стягнення за ч. 2 ст. 474 Митного кодексу України не можна вважати правомірним.

Водночас, зі змісту протоколу про порушення митних правил вбачається повідомлення позивача про дату та час розгляду справи, проте позивач не скористався своїм правом бути присутнім під час її вирішення, у зв'язку із чим колегія суддів вважає, що у контролюючого органу не було підстав для її перенесення, а отже винесення оскаржуваної постанови відбулось з дотриманням вимог ст. 526 Митного кодексу України.

Враховуючи викладене, оскільки висновки контролюючого органу про порушення позивачем митних правил не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята необґрунтовано та в результаті не всебічного розгляду матеріалів і пояснень позивача, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

З огляду на те, що суд першої інстанції невірно застосував норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 4 квітня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 до Херсонської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, закриття провадження у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Херсонської митниці ДФС від 06.12.2017 року №0271/50800/17 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у розмірі 8 500 грн. за ч. 2 ст. 474 Митного кодексу України.

Справу про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_2 - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль