Справа № 807/2042/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/103/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.01.2018р. в адміністративній справі за позовом Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської обл. до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттягазбут» про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (суддя суду І інстанції: Гаврилко С.Є.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 09 год. 30 хв. 19.01.2018р. м.Ужгород; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 24.01.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2017р. позивач Мукачівське об'єднане управління /ОУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України Закарпатської обл. звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ «Закарпаттягазбут» на його користь заборгованість по збору на обов'язкове державне пенсійне страхування по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в розмірі 64941 грн. 92 коп. (а.с.5 і на звороті).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.01.2018р. заявлений позов задоволено частково; стягнуто з відповідача ПАТ «Закарпаттягазбут» на користь Мукачівського ОУПФ України Закарпатської обл. заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по Списку № 2 за період з липня по грудень 2017 року включно в розмірі 27339 грн. 09 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.49-52).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив позивач Мукачівське ОУПФ України Закарпатської обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заявлений позов у повному обсязі (а.с.68-69).

При цьому, апелянт долучив до апеляційної скарги додаткові докази виплати і доставки спірних пенсій, наголосивши на тому, що суд першої інстанції фактично позбавив його можливості надати такі. Також апелянтом були скеровані відповідні запити в банківські установи для отримання інформації про виплачені кошти.

Окрім цього, зобов'язання відповідача перед апелянтом доведені постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2017р. у справі № 807/528/17.

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідач ПАТ «Закарпаттягазбут» перебуває на обліку в Мукачівського ОУПФ України Закарпатської обл. та відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є платником збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2004р. - платником страхових внесків згідно ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01.01.2004р.

Заявлений позов стосується стягнення з відповідача суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 2), працівникам ПАТ «Закарпаттягазбут» за період з 01.07.2017р. по 31.12.2017р.

Відповідно до відомостей позивача станом на час розгляду справи судом першої інстанції заборгованість відповідача по невідшкодованих фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за спірний період склала 64941 грн. 92 коп., з яких 197 грн. 69 коп. витрати на доставку пенсій.

Під час розгляду справи доказів сплати заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суду відповідачем не надано.

За змістом п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за Списками №№ 1 і 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абз.5 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно.

Аналіз положень п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Звідси, висновок суду першої інстанції про обов'язок відповідача відшкодувати пенсійному органу витрати на виплату та доставку пенсій, які призначені працівникам підприємства відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Із змісту заявленого позову слідує, що його предметом є стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в розмірі 64941 грн. 92 коп. за період липень-грудень 2017 року.

При цьому, вказані пенсії виплачувалися на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Вирішуючи наведений спір та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги підлягають до задоволення за період липень-листопад 2017 року в розмірі 27339 грн. 09 коп. У решті вимог належить відмовити, оскільки позивачем не доведено виплату та доставку вказаних коштів пенсіонерам ОСОБА_4 за вересень, жовтень 2017 року, ОСОБА_5 за вересень-листопад 2017 року, ОСОБА_6 за липень-листопад 2017 року, ОСОБА_7 за вересень, жовтень 2017 року, ОСОБА_8 за липень-жовтень 2017 року, ОСОБА_9 за липень-жовтень 2017 року, ОСОБА_10 за вересень, жовтень 2017 року та ОСОБА_11 за липень, серпень та листопад 2017 року.

Із доводів апеляційної скарги слідує, що суму заявленого позову апелянт вважає вірною, а правильність її обчислення підтверджує додатково представленими доказами (а.с.74-96).

За таких обставин під час розгляду справи суд повинен перевірити підстави та періоди виникнення вказаної заборгованості, правильність обчислення суми боргу, наявність або відсутність платежів в рахунок погашення цієї суми (повного чи часткового), а також з'ясувати та зазначити у своєму рішенні, із яких сум складається цей борг та на підставі яких документів відповідач повинен його сплачувати. При цьому, належить витребувати і дослідити зазначені документи, навівши в рішенні суму кожного платежу, граничний строк його сплати.

Разом з тим, в матеріалах наявні докази (розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, довідки про нарахування пенсії із відмітками органів поштового зв'язку про їх виплату (без вказівки на конкретну суму), банківські довідки про зарахування коштів на поточні рахунки пенсіонерів), що не дозволяють чітко визначити конкретну суму заборгованості.

При цьому наданий позивачем довідка-розрахунок носить суперечливий характер, оскільки містить покликання на врахування перерахунків (в тому числі, із від'ємними значеннями) і не відповідає числовим значенням вищевказаних розрахунків та довідок.

З метою усунення вказаного недоліку та з'ясування дійсних обставин справи з ініціативи апеляційного суду піднято питання про витребування додаткових доказів по справі.

Ухвалою апеляційного суду від 06.11.2018р. витребовано від сторін додаткові докази по справі, в тому числі від позивача - розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, та докази їх скерування відповідачу; розпорядження про призначення пенсій на пільгових умовах особам, які вказані у позовній заяві; довідки підприємства або інші документи щодо підтвердження роботи вказаних осіб у шкідливих умовах; детальний розрахунок суми заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій із документальним підтвердженням виплачених сум пенсій (по відповідним періодам і особам із врахуванням частки відшкодування відповідачем витрат на виплату і доставки пенсій) (а.с.134-136).

Однак, апелянтом вимоги вказаної ухвали не виконано і на розгляд суду не представлені будь-які додаткові докази.

Відповідно до ч.5 ст.77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з ч.9 ст.80 КАС України у разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

З урахуванням наведених обставин під час вирішення заявленого позову колегія суддів виходить з того, що представлені додаткові докази виплати спірних пенсій носять суперечливий характер і не дозволяють чітко визначити суму боргу відповідача.

Ухвала апеляційного суду про витребування доказів позивачем не виконана, що позбавляє можливості апеляційний суд усунути виявлені суперечності, а тому останній вирішує спір на підставі наявних доказів.

За відомостями пенсійного органу ОСОБА_4 (100 %), ОСОБА_5 (100 %), ОСОБА_6 (89,40 %), ОСОБА_7 (100 %), ОСОБА_8 (100 %), ОСОБА_9 (100 %), ОСОБА_10 (89,40 %) та ОСОБА_11 (63,20 %) набули трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, під час роботи на ПАТ «Закарпаттягазбут».

Згідно досліджених розрахунків загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам, які підлягають до стягнення з відповідача за період з 01.07.2017р. по 31.12.2017р., становить 27339 грн. 09 коп.

Крім того, згідно вимог чинного законодавства відповідач зобов'язаний відшкодувати виключно суму, яка вказана пенсійним органом у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Позивачем не доведено дотримання вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФ України, затв. постановою правління ПФ України № 21-1 від 19.12.2003р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки доказів скерування пенсійним органом на адресу відповідача відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій щодо пенсій ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_11 за спірні періоди не представлено.

Таким чином, фактичні витрати на виплату та доставку пенсій працівникам підприємства складають за Списком № 2 суму в розмірі 27339 грн. 09 коп.

Під час судового розгляду справи відповідачем не представлено будь-яких переконливих доказів щодо неправомірності та неправильності нарахування суми заборгованості розмірі 27339 грн. 09 коп., також останнім не спростовано правильності нарахування визначеного судом розміру боргу.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідач як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівникам якої призначені пільгові пенсії, зобов'язаний сплатити пенсійному органу збір у визначеному відсотковому розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто відшкодувати відповідачу фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 27339 грн. 09 коп.

Також колегія суддів відхиляє покликання апелянта на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2017р. в справі № 807/528/17 (а.с.9-10), оскільки такою встановлені обставини щодо правомірності відшкодування призначених пенсій за Списком № 2 громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та ОСОБА_11 за січень - грудень 2016 року.

Звідси, вказане судове рішення не охоплює спірний період за розглядуваним позовом.

Колегія суддів відхиляє решта доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні правомірно не прийняті судом першої інстанції до уваги.

Із урахуванням наведеного, заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до часткового задоволення.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта Мукачівське ОУПФ України Закарпатської обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.01.2018р. в адміністративній справі № 807/2042/17 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 21.11.2018р.