Справа № 826/5202/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5202/18 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Федотова І.В.

Коротких А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНС КРЕДИТ» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНС КРЕДИТ» до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому просить скасувати рішення Держпродспоживслужби №0004 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 07.03.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

15.11.2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якій він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

19.11.2018 року на адресу суду надійшло клопотання від представника ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю прибуття адвоката.

Однак, вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки представником ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» не надано будь яких доказів про неможливість прибуття в судове засідання адвоката представником ТОВ «СЕНС КРЕДИТ».

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Сенс Кредит» зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 40498714 з основним видом діяльності 64.92 Інші види кредитування. Одним із відокремлених підрозділів є Відокремлений підрозділ №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Кредит»; 40727223; 14037, Чернігівська область, місто Чернігів, Деснянський район, проспект Миру, будинок 126А.

Згідно з протоколом № 14 про порушення законодавства про рекламу від 15.11.2017 року завідувачем сектору контролю за рекламою, дотримання антитютюнового законодавства та пробірного Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Кульбако Н.В. встановлено порушення абз. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме: розповсюдження зовнішньої реклами «Україна, паспорт, лише паспорт та код, кредит який має сенс, швидко, зручно, доступно», де зображено Державний Герб України, що заборонено вимогою законодавства «Про рекламу», в кількості 1 (одного) рекламоносія, розташованого за адресою: пр. Миру, 126А, м. Чернігів.

15.11.2017 року за № 01-06-03-29/4039 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області винесено вимогу, основними вимогами якої були: надати копію свідоцтва або виписки про державну реєстрацію, письмові пояснення щодо розповсюдження реклами, інформацію щодо вартості розповсюдження зазначеної реклами, припинити розповсюдження вищевказаної реклами.

Листом 24.11.2017 року вих. №56 ТОВ «Сенс Кредит» на виконання вимоги було надано письмові пояснення, копії документів, що підтверджують вартість реклами та документи на підтвердження усунення порушень вимог законодавства про рекламу.

Листом 01.12.2017 року №01-06-03-29/4486 ГУ Держпродспоживслужби у Чернігівській області повідомило позивача про дату розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та про необхідність надання інформації про суму коштів використаних для брендування вікон 2-го поверху будівлі.

13.12.2017 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області винесено рішення №13 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

Листами від 03.01.2018 року №01-06-03-29/20 та від 15.01.2018 року №01-06-03-29/303 Головне управління Держпродспоживслужби у Чернігівській області повідомляло позивача про дату розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та необхідності надання інформації про суму коштів використаних для реклами.

Листами від 14.12.2017 року №69 та 16.01.2018 року №1 ТОВ «Сенс Кредит» надавало письмові пояснення з розрахунками вартості реклами.

09.01.2018 року завідувачем сектору контролю за рекламою, дотримання антитютюнового законодавства та пробірного Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Кульбако Н.В. направлено на погодження заяву про продовження терміну розгляду справи строком на три місяці. Резолюцією на вказаній заяві Заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Чаплієв С.О. продовжено строк розгляду справи строком на три місяці.

Протоколом № 04/18 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 31.01.2018 року встановлено порушення абз. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про рекламу», розраховано розмір штрафу та у зв'язку з тим, що штраф перевищує 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян вирішено направити матеріали справи для прийняття рішення про накладення штрафу до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Рішенням №0004 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 07.03.2018 року вирішено за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами накласти на рекламодавця ТОВ «Сенс Кредит» штраф у розмірі 9 293, 75 грн.

Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України «Про рекламу» №270/96-ВР від 03.07.1996 (надалі - Закон № 270/96-ВР), який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України №270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

10 вересня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» (далі - Постанова № 442), абз. 2 п. 1 якої передбачено утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фіто санітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері (п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015).

Відповідно до п. 2 вказаного Положення, Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження (пп. 9 п. 4 Положення).

При цьому Законом, який регулює відносини, які пов'язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України є Закон України «Про рекламу», а нормативним документом, що регулює питання накладення уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав), є Постанова Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004, якою затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що відповідачем було незаконно застосовано штраф всупереч вимогам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», не можуть бути прийняті судом, оскільки ним було повністю усунуто виявлені порушення у строки зазначені у вимогі від 15.11.2017 року.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про рекламу», встановлено, що забороняється використовувати або імітувати зображення Державного Герба України, Державного Прапора України, звучання Державного Гімну України, зображення державних символів інших держав та міжнародних організацій, а також офіційні назви державних органів, органів місцевого самоврядування, крім випадків, передбачених законами України у сфері інтелектуальної власності.

Частиною 2 ст. 26 Закону №270/96-ВР, визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону №270/96-ВР, особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону №270/96-ВР, відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Частиною 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зокрема, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами.

Згідно наданих позивачем первинних документів вартість розповсюдження реклами «Україна, паспорт, лише паспорт та код, кредит який має сенс, швидко, зручно, доступно» становила 1858, 75 грн. На підтвердження вказаного позивачем надано рахунок на оплату № 410 від 02.08.2016 року та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №43 від 28.09.2016 року, де вказано, що брендування вікон 2-го поверху перфоплівкою в кількості 1 шт. виконано на суму 1858, 75 грн.

Аналізуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що вартість розповсюдження реклами становила 309,79 грн не приймаються колегією суддів, оскільки в рахунках на оплату вартості товару, а також в актах здачі-приймання робіт зазначено, що вартість брендування вікон 2-го поверху становила 1858,75 грн. і зазначено, що їх виконано у кількості 1 шт.

Отже, відповідачем було правомірно розраховано розмір штрафу, відповідно до первинних документів, які були надані позивачем.

Відповідно до п. п. 8-12, 14, 16, 18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції. Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці. Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках не пізніш як за один день.

Відповідно до п. 17 Порядку, накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу провадження у справі припиняється, якщо в діях рекламодавця, виробника та розповсюджувача реклами не виявлено ознак порушення законодавства про рекламу або не доведено факт вчинення порушення.

Відповідно до ч.8 ст. 27 Закону №270/96-ВР, рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Як встановлено колегією суддів, протокол про порушення законодавства про рекламу був винесений 15.11.2017 року, рішення про початок розгляду справи було прийнято 13.12.2017 року, розгляд справи було продовжено строком на три місяці Заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, протоколом засідання стосовно справи про порушення про рекламу від 31.01.2018 було встановлено порушення абз. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про рекламу» та вирішено направити матеріали справи для прийняття рішення про накладення штрафу до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів. Рішення про накладення штрафу було прийнято 07.03.2018 року. При цьому, позивача було повідомлено про засідання з розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та відповідно до протоколу від 31.01.2018 №04/18 представник позивача був присутній на засідання та них надавалися пояснення з приводу вказаних порушень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем було дотримано порядок накладення штрафу, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНС КРЕДИТ» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2018 року.