Справа № 826/8551/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8551/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2018 року адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 березня 2018 р, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 р. № 265/95-ВР (надалі за текстом - «Закон № 265/95-ВР») у розмірі 1 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що норми статті 3 Закону № 265/95-ВР не можуть бути до нього застосовані оскільки контролюючий орган при здійсненні перевірки не урахував, що придбаний ними телефон не підлягає гарантійному ремонту, так як позивач не вводив його в обіг та експлуатацію; даний телефон не супроводжувався експлуатаційними документами, в яких вказаний гарантійний строк, а тому використання РРО є не обов'язковим.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, скаржник звертає увагу на доводи, викладені в позовній заяві щодо протиправності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 14.12.2005 є фізичною особою - підприємцем згідно Свідоцтва про державну реєстрацію № 506839, ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів № , номер запису про державну реєстрацію № 0003583 від 14.12.2005.

На виконання наказу № 188 від 31.01.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області здійснено фактичну перевірку магазина, розташованого по вул. Європейській, 15, в м. Вишневе, Київської області, у якому провадить господарську діяльність позивач.

За результатами перевірки складено акт № 0261/1000/14/ від 20.02.2018р.

Згідно цьому акту ОСОБА_2 порушено вимоги пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР внаслідок не проведення розрахункової операції з продажу мобільного телефону Nokia через РРО.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07 березня 2018 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 грн.

ОСОБА_2 оскаржив назване податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 6681/с/99-99-11-03-01-25 від 10.05.2018 р. скаргу позивача залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР установлено обов'язок названих суб'єктів видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки фактів непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- вчинене вперше - 1 гривня;

- за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про правомірність застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1 грн. та прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення.

Посилання позивача на те, що телефон не супроводжувався експлуатаційними документами, в яких вказаний гарантійний строк, а тому використання РРО є не обов'язковим, обгрунтовано не взято судом до уваги.

Згідно пункту 6 ст. 9 Закону 265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 р. № 1023-XII технічно складні побутові товари - це непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний строк.

Тобто реалізований позивачем телефон є технічно складним побутовим товаром.

Той факт, що гарантійний строк на нього закінчився, не впливає на обов'язок платника податків застосовувати реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки при його реалізації.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 20 листопада 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна