Справа № 0740/982/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2070/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Святецького В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року (головуючого судді Дору Ю.Ю.) про відмову в забезпеченні позову ухвалена в м. Ужгород у справі №0740/982/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису та постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 17.09.2018 року звернулася в суд з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області в якому просить припис відповідача від 01 серпня 2018 року № ЗК 356/219/АВ/П щодо усунення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України визнати протиправним та скасувати, постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ЗК 356/219/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-152 від 16 серпня 2018 року, винесену Начальником управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_2 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 111690 грн. визнати протиправною та скасувати.

Також до суду одночасно з поданням позовної заяви позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК 356/219/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-152 від 16 серпня 2018 року до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень №ЗК 356/219/АВ/П від 01 серпня 2018 року та визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК 356/219/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-152 від 16 серпня 2018 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а заяву задовольнити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, приписом управління Держпраці у Закарпатській області про усунення виявлених порушень №ЗК 356/219/АВ/П від 01 серпня 2018 року вказано про виявлене порушення, ФОП ОСОБА_1 залучала до роботи в якості продавця-консультанта ОСОБА_3 не уклавши з нею трудового договору та не повідомивши у встановленому порядку органи ДФС про прийом на роботу вказаного працівника, а від так порушила частину 3 статті 24 Кодексу законів про працю.

Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК 356/219/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-152 від 16 серпня 2018 року накладено штраф на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 111690,00 гривень.

ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача в якому просить припис від 01 серпня 2018 року № ЗК 356/219/АВ/П щодо усунення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України визнати протиправним та скасувати, постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ЗК 356/219/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-152 від 16 серпня 2018 року, винесену начальником управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_2 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 111690 грн. визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов'язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та не впливати на права, свободи та інтереси інших осіб.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Предметом оскарження у вказаній справі є припис управління Держпраці у Закарпатській області про усунення виявлених порушень №ЗК 356/219/АВ/П від 01 серпня 2018 року та постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК 356/219/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-152 від 16 серпня 2018 року.

Зупинення дії постанови управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК 356/219/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-152 від 16 серпня 2018 року, яка є предметом оскарження у адміністративній справі № 0740/982/18 за своїм характером є вирішенням вказаного спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Крім того, позивачем до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На переконання суду, подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправними певних дій та скасування рішення та відсутність у позивача наміру сплачувати у добровільному порядку накладений постановою штраф не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи рішень суб'єкта владних повноважень.

Суд погоджується, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований представником позивача спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Доказів того, що Управління Держпраці у Закарпатській області звернулось за примусовим виконанням оспорюваної постанови (як то копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження), суду не надано.

Більше того, у самій постанові зазначено, що вона може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення, а також про те, що постанова може бути оскаржена в судовому порядку.

Окремо слід зауважити, що у випадку відкриття виконавчого провадження, позивач матиме право відповідно до пункту 5 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України просити суд зупинити стягнення на підставі такого виконавчого документа, що в силу вимог пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, зумовлює зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем.

З урахуванням відсутності доказів тому, що відповідачем вживаються буд-які активні дії щодо стягнення з позивача штрафних санкцій, підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову немає.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову та вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року про відмову в забезпеченні позову у справі №0740/982/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Святецький

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 20.11.2018 року