Справа № 802/1843/18-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1843/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук Максим Петрович

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

15 листопада 2018 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Вінниця, дата виготовлення повного тексту рішення не зазначена) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго"" (далі - ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУДФС у Вінницькій області), в якому просило:

визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 станом на 28.03.2016 року в розмірі 326818,66 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що відповідачем неправомірно сформовано у відношенні позивача дві податкові вимоги від 06.03.2018 року № Ю-3302-50, за різні податкові періоди та з різними сумами боргу. При цьому, в податковій вимозі від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 станом на 28.03.2016 року в розмірі 326818,66 грн., зазначено податковий період, який ще не настав.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) до Головного управління ДФС у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що податковим органом не дотримано порядок формування та вручення вимоги про сплату борг з єдиного внеску. Вимога від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 в сумі 326818,66 грн є неузгодженою, тому не може бути звернута до примусового виконання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 06.03.2018 року ГУДФС у Вінницькій області у відношенні позивача сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ю-3302-50 в сумі 33906,96 грн станом на 28.02.2018 року.

Крім того, 06.03.2018 року ГУ ДФС у Вінницькій області у відношенні позивача сформовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 в сумі 326818,66 грн станом на 28.03.2018 року та одночасно направлено для примусового виконання до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області без процедури узгодження із позивачем. Дана вимога одночасно є предметом оскарження у даній справі.

Вважаючи дії відповідача неправомірними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, шляхом оскарження вимоги від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 в сумі 326818,66 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволені позову виходив з того, що на даний час вимога про сплату боргу від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 в сумі 326818,66 грн органом доходів і зборів відкликана, суд позбавлений можливості вжити ефективних заходів для захисту прав позивача, у зв'язку з цим відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік нарахованих і сплачених сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється контролюючим органом в інтегрованій картці платника, що відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).

Згідно із вимогами Закону №2464-VI та Інструкції № 449 на платника покладено обов'язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абз. 3 ч.8 ст. 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Приписами ст. 25 Закону №2464-VI та пункту 3 Розділу VI Інструкції № 449 визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом (п. 3 Розділу VI Інструкції № 449).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу (п. 4 Розділу VI Інструкції №449).

Згідно положень пункту 6 Розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки) самостійно погашається платником; орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження; вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується чи змінюється судом (господарським судом); борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону, в порядку, визначеному пунктами 9 - 11 цього розділу; є рішення суду про стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі.

З матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що оскаржувана вимога була сформована на підставі облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Колегія суддів зазначає, що підставою для відповідальності є саме несплата чи несвоєчасна сплата, а не відображення облікових даних в інформаційній системі органу доходів і зборів.

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що у зв'язку із збільшенням суми боргу вимога від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 в сумі 326818,66 грн була направлена до виконавчої служби з тим самим номером відповідно до Інструкції та в третій частині проставлена літера "У".

Відповідно до п. 4 розділу VІ Інструкції при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання:

- платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;

- вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Отже, зазначення в третій частині вимоги літери "У" повинно свідчити про її узгодження з платником податків. Тільки після процедури узгодження та не сплати у добровільному порядку позивачем грошового зобов'язання з єдиного внеску, орган доходів і зборів має права звернутись до державної виконавчої служби з метою примусового виконання вимоги.

Позивач стверджує, що про існування вимоги про сплату боргу № Ю-3302-50 від 06.03.18року в розмірі 326818,66 грн, стало відомо 24.05.2018 року при отримані постанови про відкриття виконавчого провадження №56185604 від 16.04.18 року.

Тобто, вимога від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 в сумі 326818,66 грн органом доходів і зборів позивачу не надсилалась, тож є неузгодженою, а тому не може бути звернута до примусового виконання. Своїми діями відповідач позбавив права позивача на оскарження вказаної вимоги та/або сплати грошового зобов'язання у встановлений строк.

Отже, органом доходів і зборів не дотримано порядку формування та вручення вимоги про сплату боргу з єдиного внеску позивачу.

Щодо висновків суду першої інстанції, що вимога № Ю-3302-50 від 06.03.2018 року на суму 326818,66 грн відкликана податковим органом, у зв'язку із сплатою позивачем суми боргу, шляхом стягнення коштів державною виконавчою службою Вінницького районного управління юстиції, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 6 розділу VI Інструкції № 449 визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі.

Однак суд першої інстанції не звернув увагу на те, що грошові кошти на погашення боргу було сплачено в рамках іншого виконавчого провадження № 56308126 від 04.05.2018 року.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 станом на 28.03.2016 року в розмірі 326818,66 грн винесена з порушенням норм діючого законодавства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому, у відповідності до ст.317 КАС України, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, через що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.п. «б» п. 4 ч.1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, під час подання позовної заяви та апеляційної скарги ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" було сплачено судовий збір в розмірі - 4902,28 грн (під час подання позовної заяви) та 7353,42 грн (під час подання апеляційної скарги), а разом - 12255,70 грн, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 2,3,77).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що сплачений позивачем під час подання позовної заяви та апеляційної скарги судовий збір в розмірі 12255,70 грн підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а саме Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги скасувати.

Прийняти постанову про задоволення позову.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2018 року № Ю-3302-50 станом на 28.03.2016 року в розмірі 326818,66 грн.

Стягнути на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" судові витрати в сумі 12255,70 грн (дванадцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять грн).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 листопада 2018 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.