Справа № 826/17729/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 вересня 2018 року №826/17729/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Ітек Сервіс» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося Приватне підприємство «Ітек Сервіс» (далі також - позивач, ПП «Ітекс Сервіс») з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі також - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 20 липня 2016 року № .

Позов мотивовано тим, що спірним податковим повідомленням-рішенням до позивача безпідставно застосовано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацією податкових накладних по податку на додану вартість за період листопад-грудень 2015 року, оскільки на виконання пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній до 01 січня 2016 року, Міністерством фінансів України як уповноваженим на те органом не було затверджено Порядок застосування штрафних санкцій за порушення строків реєстрації податкових накладних, що позбавляє контролюючий орган повноважень застосовувати до господарюючих суб'єктів штраф за такі порушення.

Відповідач письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог суду не надав, свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлений про судовий розгляд справи.

Судом ухвалено розгляд справи здійснювати в письмовому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2016 року відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання позивачем вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість за період листопад-грудень 2015 року.

Результати перевірки оформлені актом від 20 липня 2016 № 9638/26-58-01-09-31604603 (далі - Акт перевірки), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з висновками Акту перевірки податкові накладні, відображені в Акті, були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у період з 11 листопада 2015 року по 30 грудня 2015 року на загальну суму ПДВ 130 177,06 грн. із затримкою до 15 календарних днів, у зв'язку з чим до ПП «Ітек Сервіс» підлягає застосуванню штрафна санкція у розмірі 13 017,75 грн. (130 177,06 грн. (загальна сума податкових накладних) х 10% = 13 017,75 грн.).

На підставі Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 20 липня 2016 року № про застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 13 017,75 грн.

Не погоджуючись із таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом, при розгляді якого суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому камеральна перевірка проводиться контролюючим органам в межах його повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України в редакції, що діяла до 01 січня 2017 року, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Порядок проведення камеральної перевірки встановлений статтею 76 Податкового кодексу України.

В редакції Податкового кодексу України, яка діяла щодо статті 76 до 01 січня 2017 року, порядок проведення камеральної перевірки передбачав наступне: камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII), яким до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема щодо контрольно-перевірочної роботи.

Також Законом України № 1797-VIII викладено в новій редакції статтю 120-1 Податкового кодексу, згідно з якою порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України в редакції Закону № 1797-VIII викладено в наступній редакції: предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У той же час, у листопаді-грудні 2015 року згідно з чинними нормами Податкового кодексу України для камеральної перевірки звітності з ПДВ встановлено особливий порядок камеральної перевірки саме цієї звітності. Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відтак, право проведення перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних в межах камеральної перевірки контролюючому органові надано лише з 01 січня 2017 року.

Контролюючий орган камеральну перевірку звітності з ПДВ, у тому числі і з питань своєчасності надання цієї звітності, має здійснювати в межах 30 денного терміну від дати закінчення граничного терміну надання цієї звітності або від дати фактичного надання цієї звітності, а перевірка показників податкової звітності після закінчення 30 денного терміну має проводитись в рамках документальної (виїзної чи невиїзної) перевірки платника податку з дотриманням вимог Податкового кодексу України для призначення, проведення та оформлення цих перевірок.

Тобто, своєчасність реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних може бути предметом камеральної перевірки лише з 01 січня 2017 року. В іншому випадку контролюючий орган має можливість провести позапланову перевірку, скласти акт та винести відповідне рішення на підставі висновків цього акта перевірки в межах строків, передбачених Податковим кодексом України.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 по справі №21-425а14, невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до пункту 121-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла станом на грудень 2015 року) передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Пунктом 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла станом на грудень 2015 року) передбачено, що Порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, Міністерство фінансів України (Мінфін) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України. Мінфін є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, зокрема, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства.

Проте, такий порядок Міністерством фінансів України затверджений не був, що унеможливлювало застосування контролюючим органом штрафу, передбаченого статтею 120-1 Податкового кодексу України за вищевказаний період проведення камеральної перевірки.

Згідно з підпунктом 4.1.4 Податкового кодексу України, якщо норма закону допускає неоднозначне трактування прав та обов'язків платника податків або контролюючого органу, рішення повинне прийматися на користь платника податків.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах під час проведення камеральної перевірки позивача за період листопад-грудень 2015 року не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи встановлення судом протиправності проведення камеральної перевірки з питання своєчасної реєстрації податкових накладних, то суд також приходить до висновку про відсутність і правових наслідків такої перевірки у вигляді винесення податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим оспорюване податкове повідомлення-рішення від 20 липня 2016 року № є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09 листопада 2016 року.

Отже, на підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку із задоволенням позову стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства «Ітек Сервіс» (04074, м.Київ, вул.Шахтарська, 9, ) до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві (03151, м.Київ, вул.Смілянська, 6, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м.Києва Головного управління ДФС у м.Києві від 20 липня 2016 року № .

3. Присудити на користь Приватного підприємства «Ітек Сервіс» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві сплачений ним судовий збір в сумі 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко