Справа № 821/831/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/831/18

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Рубана Е.Г.;

представника позивача - Віштала Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Херсонської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (далі - ТОВ «Строй Мир») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Херсонської митниці ДФС, правонаступником якої є Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - Митниця ДФС), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2018/000031/2 від 13.04.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю у суб'єкта владних повноважень законодавчо визначених підстав для застосування, при розмитненні товару, резервного методу, оскільки обставини, що містяться у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, не впливають на ціноутворення та не спростовують реальну вартість товару, яка зазначена у контракті та інвойсі.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, зробивши аналіз законодавчої бази та фактичних обставин справи, дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи, надавали можливість суб'єкту владних повноважень визначити митну вартість товару за ціною контракту.

На думку суду першої інстанції, підстава, що визначена суб'єктом владних повноважень у рішенні про коригування митної вартості товару, суперечить умовам зовнішньоекономічного контракту та митному законодавству.

В апеляційній скарзі Митниця ДФС, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та про прийняття нового - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Так, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що заявлена декларантом митна вартість є меншою ніж прямі витрати на виробництво товару.

Понад те, за ствердженням представника Митниці ДФС, інше підприємство імпортувало аналогічні товари за вищою ціною.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Строй Мир» не надходив.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2018 року між ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та METAL GROUP.,LTD (Китай) (Продавець) був укладений контракт №CH-UA-18/02/06, відповідно до умов якого, Продавець зобов'язується продати, а Покупець оплатити та прийняти алюмінієвий профіль для шафи-купе, метал та радіатори, країна походження Китай.

Декларант - ФОП ОСОБА_3, з метою проведення митного оформлення наведеного вище товару, подав електронну митну декларацію за №UA508070/2018/000391, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною контракту №CH-UA-18/02/06 від 06 лютого 2018 року.

Для підтвердження митної вартості товару декларант надав:

- контракт №CH-UA-18/02/06 від 06 лютого 2018 року та доповнення до нього;

- рахунок-фактуру;

- пакувальний лист;

- коносамент;

- автотранспортну накладну;

- декларацію про походження товару;

- договір про надання послуг митного брокера.

Працівниками митного органу здійснено перевірку митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та виявлено ризики, а саме: сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов'язкових митних процедур.

Так, за інформацією митного органу, заявлена митна вартість є меншою ніж прямі витрати на виробництво товару. Тобто, вартість первинного алюмінію на Лондонській біржі металів становила 2178,99 дол. США за тонну, а вартість алюмінієвого сплаву - 1832,08 дол. США за тонну.

На думку контролюючого органу, у зв'язку з тим, що надані документи містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме:

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- митну декларацію країни експорту.

Також було повідомлено, що декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У відповідь на дане звернення митного органу, декларант надав документи, що на його думку підтверджують митну вартість товару, що визначена контрактом, а саме :

- прайс-лист Продавця;

- бізнес-пропозицію Продавця;

- висновок експерта Торгово-промислової палати.

Проте, на думку Митниці ДФС, надані додаткові документи не надають підстав для визначення митної вартості товару за основним методом, у зв'язку з чим, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом. У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару була обрана митна декларація №UA508070/2018/001013 від 08 грудня 2017 року (вартість аналогічного товару, профіль алюмінієвий, який ввезений на територію України іншим підприємством).

На підставі викладеного, 13 квітня 2018 року Митницею ДФС прийнято рішення №UA508070/2018/000031/2 про коригування митної вартості товарів та видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508070/2018/00035.

Рішення про коригування митної вартості товарів вплинуло на суму податку на додану вартість, в результаті чого позивач додатково сплатив 63 778,92 грн..

Суд першої інстанції, проаналізувавши фактичні обставини справи та вірно визначивши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Про законність та обґрунтованість судового рішення, свідчать наступні норми права.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 цього Кодексу, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 57 Митного кодексу України унормовано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 цього Кодексу, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Частини 5, 6 даної статті 53 забороняє вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналізуючи дані приписи митного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про те, що у митного органу не було підстав для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю з огляду на наступне.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган відмовив у митному оформленні товарів за митною вартістю, яка була заявлена декларантом у митній декларації, на підставі того, що така вартість є меншою ніж прямі витрати на виробництво товару та згідно наявної інформації у суб'єкта владних повноважень вартість первинного алюмінію на Лондонській біржі металів становила 2178,99 дол. США за тонну, а вартість алюмінієвого сплаву - 1832,08 дол. США за тонну.

Такий довід митного органу був покладений і в основу апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку даному доводу, колегія суддів зазначає про те, що суд першої інстанції у своєму рішенні обґрунтував причини, за якими його не прийнято.

Так, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, вважав, що сторони за контрактом вільні у виборі його умов та не зобов'язані дотримуватись цін, за якими здійснюється торгівля на біржі.

Отож, є правильним висновок суду першої інстанції, що наявність у митного органу інформації щодо іншої ціни, ніж та, що заявлена декларантом, не є підставою для здійснення коригування митної вартості.

Окрім указаного доводу, апелянт зазначає про те, що обґрунтовані сумніви викликала та обставина, що у грудні місяці 2017 року митним органом здійснено митне оформлення аналогічного товару за митною вартістю - 1,95 S/кг., що є вищою, ніж заявлена декларантом.

Колегія суддів, зіставляючи даний довід з наведеними вище нормами Митного кодексу України, вважає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися, як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом її визначення.

Понад те, як вже було зазначено вище, сторони за контрактом вільні у виборі його умов та мають право самостійно домовлятися про ціну товару.

Суд апеляційної інстанції також акцентує увагу на тому, що за наявності інформації щодо митного оформлення аналогічного товару за митною вартістю - 1,95 S/кг., митний орган не застосував метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а необґрунтовано обрав саме резервний метод.

Крім того, ненадання витребуваних митним органом документів, а саме: інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини та митну декларацію країни експорту, не може бути підставою для незастосування першого методу визначення митної вартості, за умови, якщо декларант надав усі наявні документи, які підтверджують митну вартість товару.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою другорядного методу - резервного є протиправним.

Таким чином, мотиви, викладені судом апеляційної інстанції, свідчать про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому є всі підстави, відповідно до ст. 316 КАС України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Херсонської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 19.11.2018 року.