Справа № 802/1348/18-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1348/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

19 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Вінницького міського комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", комісії про прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 06 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт в м. Вінниці про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницького міського комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", комісії про прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 06 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт в м. Вінниці зобов'язання провести процедуру введення в експлуатацію прибудови літ. "А3 ІІ пов.", тамбуру літ. "а3" та гаражу літ "І", що розташовані на присадибній земельній ділянці будинковолодіння за адресою: м. Вінниця, вул. Архітектора Артинова, буд. 53, без наявності заяв співвласників (сусідів) на надання згоди про прийняття зазначених будівель в експлуатацію.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивачі є власниками часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме, ОСОБА_2 1/20, ОСОБА_3 21/100. У 2005 році без дозволу на виконання будівельних робіт здійснені прибудови, а саме: літера "А3" - ІІ поверх; літера "а3" - тамбур, літера "І" - гараж.

На підставі доручень від позивачів ОСОБА_4 звернулась до відповідача 1 із відповідними заявами від 01.02.2018 року про винесення на розгляд комісії по прийняттю в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт, питання прийняття в експлуатацію об'єкту нерухомого майна за адресою : АДРЕСА_1.

У додатку до вказаних заяв нею були надані також наступні документи: витяг з державного реєстру земельного кадастру про земельну ділянку, відомості про право власності, інформаційну довідку, письмові пояснення щодо відсутності усіх заяв співвласників, заяви деяких співвласників, викопіювання з чергового плану міста, технічний паспорт станом на травень 2017 року, звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій.

02.02.2018 року між ОСОБА_4 та відповідачем 1 були укладені договори № 1301, 1302, згідно яких виконавець (перший відповідач) зобов'язується виконати наступні роботи, а саме - прийняття до експлуатації вказаних будівель.

На виконання вищевказаних договорів бюро винесло на розгляд комісії питання про прийняття до експлуатації об'єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1, а саме: літера "А3" - ІІ поверх; літера "а3" - тамбуру та гаражу литера "І".

16.02.2018 року на засіданні комісії прийнято рішення про відмову позивачам в прийнятті до експлуатації вищевказаних будівель, яке оформлено протоколом №143, у зв'язку із тим, що при розгляді поданої заяви відсутні: заяви усіх співвласників про надання згоди на прийняття будівель та споруд в експлуатацію, підписи яких завірені в установленому законом порядку поточного року; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, що виготовлений уповноваженим суб'єктом господарювання не пізніше, ніж за 6 місяців до дня подачі заяви, що включає в себе відомості про інвентаризаційну оцінку всіх об'єктів нерухомого майна за вказаною адресою; належним чином посвідчена копія довіреності від представника зацікавленої особи та документи, які підтверджують сплату добровільних внесків на соціально-економічний розвиток міста до цільового фонду міського бюджету "Соціально-економічний розвиток міста".

Крім цього, комісія не прийняла до уваги письмові пояснення ОСОБА_4 від 01.02.2018 року щодо відсутності згоди деяких співвласників, оскільки такий документ не замінює згоду співвласників.

При прийнятті вказаного рішення комісія керувалась Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, одноповерхових багатоквартирних житлових будинків, прибудов, господарських (присадибних) будівель і споруд, побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт (далі - Порядок), який затверджений рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 687 від 02.04.2015 року (із змінами та доповненнями згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2218 від 22.09.2016 року).

Позивачі вважають, що наявні правові підстави для проведення процедури введення в експлуатацію прибудов та будівлі без наявності заяв всіх співвласників, а тому звернулись до суду із цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі звернулись до відповідачів з проханням вирішити питання щодо прийняття до експлуатації об'єктів нерухомого майна і це питання було вирішено комісією та прийнято відповідне рішення, яке не оскаржено та не скасоване, а отже є чинним. Іншої заяви про введення в експлуатацію об'єктів будівництва, яка б стала підставою для вчинення відповідних дій, позивачами до відповідачів не подавалось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері містобудівної діяльності, зокрема, щодо прийняття до експлуатації самочинно зведених будівель, регулюються Цивільним Кодексом України, Законами України "Про основи містобудування", "Про місцеве самоврядування в Україні". Вказані нормативні акти застосовуються у редакціях, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другою статті 331 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно положень частин першої, другої статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Положеннями статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон), сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про містобудування", спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Пунктом 2 частини першої статті 26 Закону визначено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відносить утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.

Згідно частини першої статті 52 Закону, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Частиною шостою статті 59 Закону встановлено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 687 від 02.04.2015 року, з метою врегулювання правовідносин щодо прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, одноповерхових багатоквартирних житлових будинків, прибудов, господарських (присадибних) будівель і споруд, побудованих, переобладнаних та перепланованих з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, одноповерхових багатоквартирних житлових будинків, прибудов, господарських (присадибних) будівель і споруд, побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 6 серпня 1992 р. без дозволу на виконання будівельних робіт (далі - Порядок).

У відповідності до приписів частини першої статті 73 Закону, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Так, відповідно до пункту 1.1 Порядку він визначає порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, одноповерхових багатоквартирних житлових будинків, прибудов, господарських (присадибних) будівель і споруд, побудованих, переобладнаних та перепланованих з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт при відсутності можливості прийняття в експлуатацію через орган державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 1.2 Порядку зазначено, що його дія поширюється на територію м. Вінниці і є обов'язковим для юридичних і фізичних осіб.

Згідно пункту 1.3 Порядку, для прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, побудованих, переобладнаних та перепланованих з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт утворюється комісія, склад якої затверджується рішенням виконкому міської ради.

Пункт 1.4 Порядку визначає, що підготовка документів для розгляду комісією питання прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, побудованих, переобладнаних та перепланованих з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт покладається на першого відповідача, який проводить такі дії на підставі укладених із зацікавленою особою - замовником у встановленому порядку договорів на виконання робіт і надання послуг.

Відповідно до пунктів 2.1. 2.2 Порядку, розгляд можливості прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, побудованих, перепланованих та переобладнаних з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт, розглядається комісією, склад якої затверджується рішенням виконкому міської ради.

Для розгляду можливості прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна згідно з цим Порядком зацікавлена особа подає на розгляд комісії заяву та визначений перелік документів.

До заяви та документів обов'язково додається оформлений договір із першим відповідачем про надання послуг щодо розгляду заяви комісією та підготовки документів із пропозиціями на розгляд виконкому міської ради.

Відповідно до переліку документів, що подаються на розгляд комісії про прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, побудованих (переобладнаних, перепланованих) з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт особою повинно надаватись, зокрема, технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, що виготовлений уповноваженим суб'єктом господарювання не пізніше, ніж за 6 місяців до дня подачі заяви, що включає в себе відомості про інвентаризаційну оцінку всіх об'єктів нерухомого майна за вказаною адресою; заяви співвласників про надання згоди на прийняття будівель та споруд в експлуатацію, підписи яких завірені в установленому законом порядку поточного року; у разі подачі заяви та документів представником зацікавленої особи подається належним чином посвідчена копія довіреності; документи, які підтверджують сплату добровільних внесків на соціально-економічний розвиток міста до цільового фонду міського бюджету "Соціально-економічний розвиток міста".

Згідно пункту 2.6. Порядку, комісія розглядає питання можливості прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, побудованих (перепланованих, переобладнаних) з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт при наявності всіх документів, визначених додатком 1.

Відповідно до пункту 2.11. Порядку, комісія приймає рішення про відмову в прийнятті в експлуатацію, зокрема, у разі неподання заявником (заявниками) документів, перелік яких визначено даним Порядком.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що якщо нерухоме майно збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, то особа, яка здійснила таке самочинне будівництво, не набуває права власності на нього. У такому випадку, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації. У м. Винниці визначений певний порядок прийняття до експлуатації, згідно до якого до відповідного органу (комісії) необхідно подати заяву та документи, перелік яких визначеним Порядком. Вказані документи розглядаються комісією та приймається рішення про прийняття до експлуатації. У разі неподання повного переліку необхідних документів комісія приймає рішення про відмову у прийняті до експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи, під час подачі заяви щодо прийняття до експлуатації об'єктів нерухомого майна, ОСОБА_4 надані не усі документи, перелік яких визначений Порядком. У такому разі, як визначено Порядком, комісія приймає рішення про відмову у прийняття до експлуатації прибудов, що і було нею зроблено та відображено у протоколі № 143 від 16.02.2018 р.

Отримавши вказане рішення комісії, позивачі його не оскаржили, тобто на теперішній час, воно є чинним.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачі звернулись до відповідачів з проханням вирішити питання щодо прийняття до експлуатації об'єктів нерухомого майна і це питання було вирішено комісією та прийнято відповідне рішення, яке не оскаржено та не скасоване, а отже є чинним. Іншої заяви про введення в експлуатацію об'єктів будівництва, яка б стала підставою для вчинення відповідних дій, позивачами до відповідачів не подавалось.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта про відсутність правових підстав зобов'язувати суб'єкта владних повноважень проводити процедуру введення в експлуатацію прибудови та гаражу, оскільки позивачами не був дотриманий порядок, який передує вирішенню питання про прийняття в експлуатацію об'єктів.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що на теперішній час, взагалі відсутній спір між сторонами по справі та відсутнє порушене право позивачів.

Також, відсутні підстави для зобов'язання другого відповідача вчинити певні дії (зобов'язання провести процедури введення в експлуатацію прибудови без наявності заяв співвласників (сусідів) на надання згоди про прийняття зазначених будівель в експлуатацію) по заяві позивачів від 01.02.2018 року, оскільки таке питання вже вирішено по суті.

Що стосується посилання апелянта на статтю 357 ЦК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вказана норма закону підлягає застосуванню у разі, коли будування дійсно відбувалось у порядку, визначеному діючим законодавством, а також, у разі, якщо таке будування не порушує прав інших співвласників.

До матеріалів суду позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту законного будування та відсутності порушення прав інших співвласників.

Посилання апелянта на те, що позивачі не повинні доводити відсутність порушення прав інших співвласників, є безпідставними, оскільки вищевказана норма опосередковано покладає обов'язок на будь-якого співвласника житлового будинку, іншої будівлі, споруди, яким має намір здійснити або вже здійснив добудову (прибудову) без згоди інших співвласників. В іншому випадку, така особа не набуває права власності на збудоване майно.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 вересня 2018 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Полотнянко Ю.П.