Справа № 2340/4225/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову

19 листопада 2018 року Справа № 2340/4225/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Пруднікової В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за ордером та договором),

представника відповідача - Дубиновської Ю.О. (за довіреністю),

розглядаючи у підготовчому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (20300, АДРЕСА_1) з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Черкаській області (18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, 205), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління Держпраці у Черкаській області Жаркова М.В. від 04.10.2018 № ЧК-773/366/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-526 про накладення на ФОП ОСОБА_3 штрафу в розмірі 446760 гривень.

19.11.2018 представник позивача подав заяву, в якому просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Черкаській області від 04.10.2018 №526 про накладення штрафу до набрання законної сили рішенням у справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що стягнення коштів за оскаржуваною постановою поставить під загрозу виконання зобов'язань перед контрагентами, що фактично паралізує господарську діяльність. А у разі задоволення позову для відновлення прав потрібно буде докласти значних зусиль.

Представник позивача у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача заперечив проти вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

За приписами ч. 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За правилами ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Перевіряючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що обставини, на які вказує заявник, входять до предмета доказування в даному публічному спорі, а тому можуть бути встановлені виключно під час судового розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Посилання позивача на можливе стягнення коштів за оскаржуваним рішенням є необґрунтованим, оскільки доказів відкриття виконавчого провадження або вчинення інших дій, спрямованих на стягнення коштів з позивача, суду не надано.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів того, що без вжиття заходів забезпечення позову ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, буде ускладнений, а також, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Керуючись статтями 2, 150-154, 180, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.П. Тимошенко

Ухвала у повному обсязі складена 23.11.2018.