Справа № 805/4082/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 р. Справа№805/4082/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання: Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Азарова О.А.

представника відповідача Пономарьова А.О.

розглянувши у підготовчому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домремонт" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення від 30.01.2018 року №,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Домремонт» (надалі - позивач, ТОВ «Домремонт») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Донецькій області (надалі -відповідач, ГУ ДФС в Донецькій області) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.01.2018 року № .

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що податковим органом безпідставно встановлено порушення ТОВ «Домремонт» вимог п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, ст. 200 Податкового кодексу України (надалі ПК України), оскільки позивачем сформовано податковий кредит на підставі належним чином оформлених податкових накладних зареєстрованих, в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 110 383,00 грн.

Зазначає, що відповідачем не взято до уваги нормативний припис п.201.10 ст. 201 ПК України в частині положення, про те, що податкові накладні, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює постачання товарів/послуг, є для покупця таких послуг достатньою підставою для нарахування таких сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Більше того, контролюючим органом не спростовано також реєстрацію податкових накладних в ЄРПН у другому ланцюгу постачання ТМЦ - ТОВ «Дніпроконтинент» - ТОВ «Альянс Профіт Груп».

Також позивач зазначає про невмотивованість висновків відповідача в частині посилання на ст.ст. 2,3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, оскільки позивачем надано всі відповідні первинні документи, що підтверджують виконання та реальність здійснених господарських операцій.

Спростовує посилання податкового органу на відсутність довіреностей на отримання ТМЦ, оскільки останні отримував директор підприємства, що з огляду на п. 5 ст. 65 Господарського кодексу України не потребує оформлення отримання ТМЦ на підставі довіреності. Що стосується ТТН, то за усталеною судовою практикою відсутність таких не свідчить про відсутність здійснення реальних господарських операцій.

Звертає увагу суду, що висновки податкового органу ґрунтуються лише на аналізі даних, що містяться у АІС «Податковий блок» без дослідження первинних документів, та без врахування принципу індивідуальної відповідальності, за яким «добросовісний» платник не може нести відповідальність за порушення податкової дисципліни іншими суб'єктами господарювання, що підтверджено практикою Європейського суду з прав людини та судовою практикою, що склалась у вітчизняних судах. (а.с. 4-10).

12 червня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого ГУ ДФС у Донецькій області проти позову заперечує з наступних мотивів. (а.с. 91-94).

По-перше, в наданих до перевірки видаткових накладних не зазначено інформації щодо довіреності на підставі якої отримано товар. Крім того, не надано документів, які призначені для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування складського, оперативного та бухгалтерського обліку. В свою чергу контрагент позивача створений лише за три місяці до проведеної господарської операції, чисельність працюючих 5 осіб, розрахунковий рахунок контрагента відкрито 12.09.2017, а закрито 24.11.2017, у зв'язку із чим первіряючі дійшли висновку, що останній відкрито контрагентом виключно для розрахунків по конкретній господарській операції.

По-друге, аналіз операції по другому ланцюгу постачання встановив відсутність реальності операції між ТОВ «Дніпроконтинент» та ТОВ «Альянс Профіт Груп». Контролюючий орган стверджує, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. А власне, господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платників податків та руху його капіталу.

Встановлені фактичні обставини дали підставу податковому органу констатувати фіктивність операцій між позивачем та його контрагентом, з огляду на що донарахована сума податку на додану вартість та застосовані штрафні (фінансові) санції є правомірними та не підлягають скасуванню.

17 липня 2018 року до суду позивачем надано відповідь на відзив за змістом якої позивач спростовує висновки, викладені у відзиві та звертає увагу суду, що контролюючий орган не обґрунтував мотивів незастосування нормативного припису п. 201.10 ст. 201 ПК України, в свою чергу доводи контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право на податковий кредит, таких відповідачем не надано. (а.с. 114-117).

07 серпня 2018 року відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, де податковим органом викладено наступне. (а.с. 122-127 ).

При дослідженні договору постачання між позивачем та контрагентом не зазначено місце укладення та умови транспортування, у видаткових накладних не міститься інформації щодо довіреності по якій отримано товар, до перевірки не надано ТТН, сертифікати якості на продукцію, первинні документи бухгалтерського та складського обліку. Аналіз господарської операції та діяльності контрагента позивача свідчать про неможливість її реального виконання. Тобто, підсумовуючи, відповідач стверджує, що за відсутності здійснення реальної господарської операції, право на податковий кредит у позивача не виникає, при цьому надані позивачем документи не відображають дійсність господарських операцій та є юридично нікчемними.

Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року продовжено строк підготовчого засідання у справі.

29 серпня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення позивача, за змістом яких позивач просить взяти суд до уваги докази подальшої реалізації ТМЦ, придбаних у ТОВ «Альянс Профіт Груп», спростовує висновки податкового органу щодо необхідності сертифікатів якості, посилаючись на ст. 15 Закону України «Про насіння і садівний матеріал». Крім того, пояснює причину відсутності певних бухгалтерських документів, зміною директора на підприємстві. (а.с 180).

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року провадження у справі зупинено на строк до 22 жовтня 2018 року, на підставі ч. 2 ст. 190 КАС України, п.4 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Протокольною ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року провадження у справі поновлено, сторони проти продовження розгляду справи у судовому засіданні 22 жовтня 2018 року не заперечували.

У судовому засіданні від 22 жовтня 2018 року представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити їх повністю, з підстав наведених у останній.

У судовому засіданні від 22 жовтня 2018 представник відповідача проти позову заперечував, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення у справі, суд встановив наступне.

ТОВ «Домремонт» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 85114, Донецька обл., місто Костянтинівка, вул. О. Островського, будинок 300, квартира 1, перебуває на обліку як платник податків у Костянтинівській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, (згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань станом на 29.05.2018 (а.с. 15-20).

ГУ ДФС в Донецькій області здійснена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Домремонт» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ТОВ «Альянс Профіт Груп» за вересень 2017 року, за результатами якої складений акт перевірки від 02.01.2018 року №1/05-99-14-12-38102100 (надалі Акт перевірки, а.с. 22-31).

Відповідно висновку вказаного акта перевірки, податковим органом встановлені порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме:- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, п. 200.1, ст. 200 ПК України, в результаті чого встановлено заниження ТОВ «Домремонт» податку на додану вартість на загальну суму 110 383,30 грн., в т.ч. за вересень 2017 року у сумі 110 383,30 грн.

Не погоджуючись із вказаним висновком Акта перевірки ТОВ «Домремонт» звернулось із запереченнями до такого від 16.01.2018 вх.№1070/10, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у Донецькій області надано відповідь, де зазначено, що висновки акта документальної позапланової перевірки ТОВ «Домремонт» від 02.01.2018 № 1/05-99-14-12-38102100 викласти у новій редакції, зміни якої не вплинули на зміст порушення, а саме перевіркою встановлено порушення пп.198.1, пп. 198.2, пп.198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України в наслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 110 383, 00 грн., у т.ч. за вересень 2017 року на суму 110 383,00 грн. (а.с. 32-47).

На підставі наведеного вище висновку Акта перевірки податковим органом прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 30.01.2018 № форми «Р», яким встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, п. 200.1, ст. 200 ПК України та застосовано штрафні (фінансових) санкції на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України, у зв'язку із чим, згідно пп.54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п.58.1 ст. 58 ПК України, збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 137 978, 75 грн., у т.ч. за основним платежем - 110 383 грн. та 27 595, 75 грн. штрафних фінансових санкцій. (а.с. 12).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням ТОВ «Домремонт» звернулось до ДФС України зі скаргою від 22.02.2018 № 228/02-2018. (а.с. 50-56).

Рішенням про результати розгляду скарги ДФС України від 24.04.2018 №14453/6/99-99-11-01-0225, скаргу ТОВ «Домремонт» залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення рішення - без змін. (а.с. 57-60).

На підставі зібраних у справі письмових доказів, досліджені судом у порядку ст.ст. 211, 217 КАС України, судом встановлені такі фактичні обставини справи.

Згідно ч. ІІІ п. 3.1.2 «Податковий кредит» Акта перевірки встановлено, що за вересень 2017 року ТОВ «Домремонт» задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 241 428 грн., у т.ч. сума ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Альянс Профіт Груп» у сумі 110 383, 00 грн.

Перевіркою правильності формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Альянс Профіт Груп» встановлено його завищення у сумі 110 383, 00 грн.

Даний висновок обґрунтований наступним

У договорі № б/н від 01.09.2017, укладений між ТОВ «Домремонт» (покупець) та ТОВ «Альянс Профіт Груп» не зазначено місце складання договору. Договором не обумовлено умови поставки та транспортування.

До перевірки не надано журнал реєстрації довіреностей на отримання ТМЦ.

До перевірки не надано документи, які свідчать про транспортування товару.

До перевірки не надано документи, які підтверджують якість та походження товару.

Крім того, до перевірки не надано: документи підтверджуючі розрахунки за отримані товари (платіжні доручення, інше); документи, які призначені для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а саме (але не виключно) картки складського обліку, які підтверджують рух та оприбуткування товарів від ТОВ «Альянс Профіт Груп», регістри бухгалтерського обліку, дані яких містять інформацію щодо вищенаведеної інформації, документи, підтверджуючі наявність складських приміщень, інше.

З метою встановлення ланцюга придбання та походження реалізованого ТОВ «Дніпроконтинент» товару в адресу ТОВ «Альянс Профіт Груп» були досліджені дані єдиного реєстру податкових накладних, в ході яких встановлено, що ТОВ «Дніпроконтинент» вищезазначений товар не придбавало у інших постачальників.

ТОВ «Домремонт» надано до перевірки договір від 01.09.2017 № 24 дані якого свідчать, що продавець - ТОВ «Домремонт» продав, а покупець КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» придбала товар (багаторічні саджанці).

До перевірки надано видаткові накладні на виконання вказаного договору, проте ідентифікувати особу, що засвідчила видаткові накладні неможливо.

До перевірки не надано документів, що підтверджують факт транспортування товарів. Крім того, не надано документ, щодо реалізації товару, отриманого ТОВ «Домремонт» від ТОВ «Альянс Профіт Груп» по видаткові накладній № 76 від 13.09.2017.

Податковим органом зроблено висновок про відсутність економічного змісту у господарських операціях між вказаними контрагентами.

У ході розгляду справи судом встановлені наступні обставини:

За період, що перевірявся ТОВ «Домремонт» зареєстрований платником податку на додану вартість відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 17.082012 № 200064603, індивідуальний податковий номер - 45 (а.с. 21).

Між ТОВ «Домремонт» (покупець) та ТОВ Альянс Профіт Груп» укладено договір від 01.09.2017 №б/н, за змістом якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти та оплатити, найменування товару будівельні матеріали, сантехнічні матеріали. Розрахунки проводяться у безготівковій формі, за домовленістю сторін, протягом 90 календарних днів, з дня видачі накладної або рахунку, за ціною згідно рахунку або накладної. (а.с. 153).

02.09.2017 між «Домремонт» (покупець) та ТОВ Альянс Профіт Груп» укладено додаткову угоду до договору від 01.09.2017 №б/н, відповідно якої вирішено змінити п. 1.2 договору і рахувати вірним в редакції «найменування товару: згідно рахунків та видаткових накладних». (а.с. 153).

ТОВ «Альянс Профіт Груп» виписано рахунки на оплату: від 05.09.2017 № 70 на суму 9 074,60 грн., від 08.09.2017 № 73 на суму 155 592,74 грн., від 12.09.2017 № 75 на суму 74 002,36 грн., від 13.09.2017 № 76 на суму 37 229,32 грн., від 14.09.2017 № 77 на суму 66 091,22 грн., від 15.09.2017 № 80 на суму 126 414,42 грн., від 15.09.2017 № 81 на суму 193 895,16 грн.; (а.с. 154-160);

та видаткові накладні від 05.09.2017 № 70 на суму 9 074,60 грн., за номенклатурою товару туя пірамідальна, туя шаровидна, суміш насіння газонних трав;

від 08.09.2017 № 73 на суму 155 592,74 грн. за номенклатурою товару бузок привитий, вейгелла Eva Rathke, дерен, дерен краснокорий Сибірка, пухироплідник Diabolo, пухироплідник Luteus;

від 12.09.2017 № 75 на суму 74 002,36 грн. за номенклатурою товару садженці спирея Gold Flame, цистена пурпуролисна, шовковиця плакуча, форзиція, садженці спирея Вангутта.

від 13.09.2017 № 76 на суму 37 229,32 грн., за номенклатурою товару азотно-калієві дробини, гравій для будівельних робіт, фракція 20-40 мм., марка ДР8, камінь бутовий М100-300, пісок природній, рядовий, суперфосфат, шпагат паперовий;

від 14.09.2017 № 77 на суму 66 091,22 грн., за номенклатурою товару ялівець козацький Grey Owl, ялівець козацький Old Gold, ялівець козацький Sabina Variegata, ялівець козацький Tamariscifiolia, ялівець скельний Blue Arrou;

від 15.09.2017 № 80 на суму 126 414,42 грн., за номенклатурою товару сакура pink perfection, сакура Хессей;

від 15.09.2017 № 81 на суму 193 895,16 грн.; за номенклатурою товару барбарис пурпуролистний Atropurpurea, береза плакуча, в'яз плакучий, карагана Лрберга штамбова, черемуха шуберт пурпуролистна. (а.с. 154-160).

ТОВ «Альянс Профіт Груп» виписано податкові накладні зареєстровані у ЄРПН у вересні 2017 року: від 05.09.2017 № 33, від 08.09.2017 № 34, від 12.09.2017 № 35, від 14.09.2017 № 36, від 14.09.2017 № 37, від 14.09.2017 № 36, від 15.09.2017 № 38, від 19.09.2017 № 39. (а.с. 62-87).

ТОВ «Домремонт» до матеріалів справи надано наступні ТТН від 05.09.2017 № 9, від 13.09.2017 № 12, від 14.09.2017 № 13, від 15.09.2017 № 14. (а.с.186, 191, 194, 199).

У якості доказів подальшої реалізації вказаного вище товару надано:

Договір від 01.09.2017 № 24, предметом якого є зобов'язання продавця (ТОВ «Домремонт» передати у власність покупця (КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради»), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар- багатовікові насадження. Розрахунок здійснюється за взаємною згодою сторін, протягом 30-днів з моменту поставки, у безготівковій формі, сума договору - 843,000,00 грн. (а.с 200).

ТОВ «Домремонт» виписано видаткові накладні:

від 05.09.2017 № 104, на суму 9 355,00 грн. за номенклатурою товару: туя пірамідальна Смарагд, туя шаровидна золотиста, суміш насіння газонних трав;

від 08.09.2017 № 105 на суму 160 400,00 грн. за номенклатурою товару бузок привитий, вейгелла Eva Rathke, дерен, дерен краснокорий Сибірка, пухироплідник Diabolo, пухироплідник Luteus;

від 12.09.2017 № 107 на суму 76289,4 грн. за номенклатурою товару садженці спирея Gold Flame, цистена пурпуролисна, шовковиця плакуча, форзиція, садженці спирея Вангутта.

від 14.09.2017 № 110 на суму 38 380,3 грн., за номенклатурою товару азотно-калієви дробини, гравій для будівельних робіт, фракція 20-40 мм., марка ДР8, камінь бутовий М100-300, пісок природній, рядовий, суперфосфат, шпагат паперовий;

від 14.09.2017 № 109 на суму 68 133,90 грн., за номенклатурою товару ялівець козацький Grey Owl, ялівець козацький Old Gold, ялівець козацький Sabina Variegata, ялівець козацький Tamariscifiolia, ялівець скельний Blue Arrou;

від 15.09.2017 № 114 на суму 130 324,08 грн. за номенклатурою товару сакура pink perfection, сакура Хессей;

від 15.09.2017 № 113 на суму 199 891,16 грн.; за номенклатурою товару барбарис пурпуролистний Atropurpurea, береза плакуча, в'яз плакучий, карагана Лрберга штамбова, черемуха шуберт пурпуролистна. (а.с. 201-213).

На отримання ТМЦ від ТОВ «Домремонт» виписано довіреності КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» на ім'я ОСОБА_4: від 05.09.2017 № 208, від 08.09.2017 № 209, від 12.09.2017 № 210, від 14.09.2017 № 211, від 15.09.№213, від 15.09.2017 № 214 (а.с. 163, 164, 166, 167, 169, 171, 172.)

Складено Акт прийому-передачі матеріальних цінностей від 15.09.2017 (а.с. 173).

Податковим органом до матеріалів справи надано:

Запит про надання інформації та її документального підтвердження від 01.10.2017 №28698/10/05-99-14-12-16 (а.с. 107-108).

Акт перевірки місцезнаходження платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників ТОВ «Домремонт» від 30.11.2017 № 1977/05-99-14-12-38102100 (а.с. 111-112), де, зокрема, зазначено, що перевіркою місцезнаходження ТОВ «Домремонт» за юридичною адресою: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 9 кв. (офіс) 87 підприємство не знаходиться.

Крім того, суд звертає увагу, на встановлені у акті перевірки від 02.01.2018 обставини:

На момент перевірки податковою адресою позивача була: АДРЕСА_1.

Інформація щодо використання ТОВ «Домремонт» офісних, виробничих (торгівельних, складських та інших приміщень) в розрізі власних та орендованих: на підставі договору оренди від 01.12.2017, укладеного між ОСОБА_6 (орендодавець) та ОСОБА_7 (орендар) надано приміщення площею 5 кв.м. для ведення підприємницької діяльності на безкоштовній основі (а.с. 24).

За встановлених фактичних обставин справи, правова позиція суду обґрунтована наступним.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. (ч. 2 ст. 2 КАС України).

За змістом вказаних нормативних приписів вбачається обов'язок суду здійснити перевірку правомірності та обґрунтованості, на підставі належних доказів, висновків податкового органу, що послугували підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. При цьому, суд, досліджуючи господарські операції, здійснені позивачем, які були об'єктом перевірки, обмежується з'ясуванням відповідності застосування податковим органом норм права до встановлених фактичних обставин таких господарських операцій.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до пп. 14.1.202 п.14.1 ст. 14 ПК України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Розділ V ПК України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає обєкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Згідно п.п. «а» п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.10. ст. 201.10 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до п.201.8 ст.201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183цього Кодексу.

Отже, податковий кредит це елемент розрахунку суми податку на додану вартість, яку має сплатити платник до бюджету. Це по суті розмір податку на додану вартість, що був оплачений платником податку на додану вартість на користь своїх контрагентів, інших платників податку на додану вартість, з приводу якої в останніх вже виник обов??язок щодо сплати відповідної суми податку до бюджету.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Статтею 44 ПК України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, відповідно до п. 44.1 якої для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За приписами норм пункту 44.1 та пункту 44.3 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац 2 пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон України від 16 липня 1999 року №996-XIV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) (далі по тексту - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), "господарські операції" - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно частиною 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV).

Аналіз вищевикладених норм Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV та норм Положення свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, (із наявністю обов'язкових реквізитів) що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового та бухгалтерського обліку платника податків.

Верховний суд у постанові від 28 серпня 2018 року у справі № 804/12763/13-а сформував наступні критерії оцінки «реальності» господарської операції та її вплив на формування (як в даному випадку) податкового кредиту: «Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.».

Судом ухвалою від 26 червня 2018 року витребувано у позивача та відповідача документи, які свідчать про фактичне виконання договору від 01.09.2017 №б/н та докази використання у власній господарській діяльності.

Як зазначено у описовій частині рішення позивачем надано: договір від 01.09.2017 № б/н податкові накладні, видаткові накладні, рахунки на оплату, ТТН.

Крім того, позивачем надано платіжні доручення із банківською відміткою про проведення операції.

У посвідчення факту використання у власній господарській діяльності надано договір від 01.09.2017 №24, видаткові накладні, довіреності, акт прийому передачі-матеріальних цінностей. Платіжні документи не надано.

Проте, суд констатує відсутність будь-яких документів, які призначенні для списання ТМЦ, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Надані позивачем видаткові накладні в порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містять обов'язкових до заповнення реквізитів: місце складання, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Щодо наданих позивачем до матеріалів справи ТТН, суд встановив наступне

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 20.02.1998 за № 128/2568 затверджено Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (застосовується, в редакції від 18.03.2016, надалі Правила перевезення) встановлено, що Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. (розділ 1 «Терміни та поняття»)

Пунктом 11.1 розділу 11 «Правила оформлення документів на перевезення» зазначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та /підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. (п. 11.5 Правил перевезення).

Надані позивачем до матеріалів справи ТТН не можуть бути прийняті судом у якості доказів здійснення транспортування за спірною операцією, оскільки такі не містять обов'язкових до заповнення реквізитів: посаду, прізвище, ім'я, по-батькові відповідальної особи вантажовідправника, особи, що дозволила відпуск, підпис особи водія, яка отримувала вантаж та здійснювала перевезення, номер посвідчення водія, підписи особи водія при здаванні вантажу.

Щодо видаткових накладних, виписаних ТОВ «Домремонт» в адресу КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» не заначено місце складання, не зазначено посаду осіб, що підписали такі документи. З наявних підписів неможливо встановити особи відповідальних працівників підприємств, що безпосередньо здійснювали господарські операції.

Окрім цього, суд звертає увагу, що при наочному огляді підписів відповідальної особи ОСОБА_8, які містяться на довіреностях та видаткових накладних жодних підстав вважати, що це підписи однієї особи у суду не виникло.

Також, у довіреностях КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради», виданих на отримання ТМЦ від ТОВ «Домремонт» (містяться в матеріалах справи, утч від 15.09.2017) вбачається, що уповноваженою особою є ОСОБА_8, разом із тим Акт прийому передачі матеріальних цінностей від 15.09.2017 з боку КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» підписано ОСОБА_9.

Крім того, судом встановлено відсутність складських приміщень власних чи орендованих, які б уможливлювали здійснення таких операцій, відсутність документів щодо обліку руху активів всередині підприємства, регістри бухгалтерського обліку, що відображають наявність ТМЦ на балансі підприємства та їх подальший рух тощо.

Таким чином, господарські операції для визначення податкових пільг мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, на переконання суду позивачем ці умови не дотримано.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

За таких встановлених фактичних обставин та відповідного правового регулювання Донецький окружний адміністративний суд, вважає, що відповідачем покладений на нього обов'язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, виконано, як за основним платежем так, і відповідно застосування штрафних (фінансових) санкцій, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а іншим учасником справи судові витрати, що підлягають компенсуванню не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.п. 10, 15, 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Домремонт" (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Островського, 300/1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. 130-ї Таганрозьської дивізії, 114, ) про скасування податкового повідомлення рішення від 30.01.2018 року № відмовити у повному обсязі.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 24 жовтня 2018 року, повний текст рішення виготовлений 02 листопада 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.