Справа № 240/4775/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Житомир справа № 240/4775/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправною через грубе порушення ст.ст. 22, 58 та 64 Конституції України, рішень Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів і зобов'язань, до яких приєдналась Україна, під час перерахунку у 2018 році йому довічної пенсії;

- зобов'язати здійснити перерахунок пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, від 11.11.2015 року № 988 , а перераховану недоплату до пенсії виплатити однією загальною сумою в повному обсязі за період з 01.01.2018 року без будь-яких обмежень, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Мотивуючи позовні вимоги зазначив, що розмір пенсії, після проведення відповідачем перерахунку з 01.01.2018 був зменшений до 70% від відповідних сум грошового забезпечення, хоча на момент призначення пенсійного забезпечення її розмір становив 80%. Не погоджуючись із вказаним перерахунком, що призвів до зменшення основного її розміру у відсотковому співвідношенні від відповідних сум грошового забезпечення, звернувся до відповідача із проханням переглянути своє рішення та провести такий перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80% від вказаних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018, проте отримав відмову, яка мотивована тим, що перерахунок пенсії здійснено за чинною на момент здійснення перерахунку ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Крім того, наголошує, що у зв'язку із використанням норм у зворотньому часі, відповідачем незаконно з 2018 року відчужено 10% пенсії, чим нанесені йому значні матеріальні збитки та моральну шкоду, що призвело до істотного погіршення його пенсійного забезпечення.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 19.10.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-ти денний термін, з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив № 13661/08 від 06.11.2018 на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що перерахунок пенсії позивачу проведено за діючою на час перерахунку пенсії ст. 13 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (чинної на момент здійснення перерахунку пенсії), яка передбачає, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення у зв'язку з чим основний розмір пенсії позивача з 01.01.2018 обчислений у вказаному співвідсотковому розмірі від відповідних сум грошового забезпечення. Одночасно вказавши, що позовні вимоги щодо здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів є передчасними, оскільки позивач не звертався з даною вимогою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Відповідно просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З'ясовуючи при вирішенні даної справи характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд враховує наступне.

Встановлено, що позивач відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) з 11.12.2013 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджено повідомленням про призначення пенсії №4990/03-02 від 30.12.2013 (а.с.16). Пенсія обчислена під час призначення у розмірі 80% від грошового забезпечення, як особі, що мала на момент звільнення календарної вислуги 31 рік 02 місяці 10 днів.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 та на підставі довідки, виданої управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області з 01.01.2018 відповідачем було здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст.13 Закону №2262-ХІІ.

Відповідно до довідки №01-4/1416 від 07.05.2018 грошове забезпечення для перерахунку пенсії за нормами чинними на 01.03.2018 за посадою начальника Управління Держтехногенбезпеки, з якої було звільнено позивача складає: посадовий оклад - 9160 грн, оклад за спеціальним званням - 1480,00 грн та надбавка за вислугу років 50% (31 рік) у розмірі 5320,00 грн (а.с.19).

З вказаного грошового забезпечення відповідачем здійснено перерахунок пенсії, відповідно до постанови №103 від 21.02.2018 у 70% розмірі.

Вважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було безпідставно зменшено розмір перерахованої пенсії виходячи з 70% замість 80%, що суперечить нормам чинного законодавства на момент призначення пенсії позивачу, останній звернувся до Пенсійного фонду із заявою від 20.07.2018 про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням 80% обчислення від грошового забезпечення визначеного у довідці, на підставі якої здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 за відповідною посадою в Державній службі України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (а.с.14).

Листом Головне управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області №С-3414 від 26.07.2018 відмовило у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 80% від сум відповідного грошового забезпечення та наголосило, що перерахунок пенсії проведений за чинною на час здійснення перерахунку пенсії редакцією Закону №2262-XII, тобто в розмірі 70% грошового забезпечення та інше чинним законодавством не передбачено (а.с.15).

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

В силу приписів ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вказане право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними (ст.46 Конституції України).

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ст. 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 за №103 зобов'язано перерахувати пенсії, призначені згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно з Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Отже, матеріалами справи підтверджено, зокрема листом №С-3414 від 26.07.2018, що Головним управлінням Пенсійного фонду України було здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103, у розмірі 70% від грошового забезпечення (а.с.15).

Натомість суд акцентує увагу, що згідно ч.2 ст.13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1 ) визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Однак, у вищевказану статтю Законом України №1166-VІІ від 27.03.2014 "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі по тексту - Закон №1166-VІІ) внесені зміни до другої статті 13 Закону №2262-XII та обмежено максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення до 70%.

Відтак, судом з'ясовано, що з 11.12.2013 пенсія позивачу встановлена та виплачувалась у розмірі 80% грошового забезпечення.

Слід також наголосити, що ст.22 Основного Закону України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Окремо суд акцентує увагу відповідача на тому, що положення статті 13 Закону України №2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, які виникли після набрання ними чинності та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до ОСОБА_1 застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Однак, всупереч наведеному, при здійснені перерахунку пенсії позивача, відповідач безпідставно керувався положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №103, та застосував норми, які регулюють питання призначення пенсії, а не її перерахунку.

Більш того, суд наголошує, що внесені зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного судочинства від 03.04.2018 (справа №175/1665/17(2-а-175/41/17), від 24 квітня 2018 року (справа №686/12623/17) та від 19.06.2018 у справі №583/2264/17.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення процитованих норм у їх сукупності, суд дійшов висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанови КМУ № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання станом на 01 січня 2018 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Щодо позовної вимоги про здійснення виплати перерахованої пенсії однією сумою в повному обсязі за період з 01.01.2018 та нарахування компенсації втрати частини доходів у відповідності до ч.2 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09 квітня 1992 року слід зазначити наступне.

Відтак, суд акцентує увагу, що позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування компенсації втрати частини доходів, таким чином не міг отримати відмову у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у відповідності до вказаного Закону.

У зв'язку з чим, вимога про зобов'язання нарахувати компенсацію втрати частини доходів, є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що внаслідок перерахунку пенсії на підставі даного рішення її виплата буде здійснена з порушеннями законодавства, у зв'язку з чим позовна вимога щодо виплати однією загальною сумою в повному обсязі задоволенню не підлягає.

За приписами частини 3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 704, 80 грн судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 528, 60 грн. (3/4 задоволених вимог).

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10006, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, м.Житомир, 10003, ) щодо зменшення основного розміру призначеної ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10006, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, м.Житомир, 10003, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10006, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії призначеної у основному розмірі 80% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням проведених виплат.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, м.Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10006, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 528,60 грн (п'ятсот двадцять вісім гривень) 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов