Справа № 463/4287/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/596/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Сапіги В.П., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

представника апелянта: Черевик Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 27 лютого 2018 року (суддя- Гирич С.В., ухвалене в м. Львові о 12:59, повний текст складено 12.03.2018р.) у справі № 463/4287/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівського апеляційного господарського суду, Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Львівського апеляційного господарського суду, Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова, та з наведених в ньому підстав просила зобов'язати Львівський апеляційний господарський суд видати довідку згідно додатку №2 Порядку надання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням розміру отриманої у 2016 році допомоги на оздоровлення для подання до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова з метою перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; визнати незаконною відмову та зобов'язати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням отриманої в 2016 році допомоги на оздоровлення; зобов'язати провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту звернення до органів Пенсійного Фонду України 29.06.2017 року.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 27 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково; визнано неправомірною бездіяльність Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо нездійснення ОСОБА_1 - судді у відставці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік починаючи з 29.06.2017 року; зобов'язано Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити ОСОБА_1 - судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік починаючи з 29.06.2017 року; в решті в задоволенні позову відмовлено. Крім цього допущено до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати ОСОБА_1 суми платежу за один місяць; зобов'язано Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова подати до суду у місячний строк з моменту отримання копії рішення суду звіт про виконання судового рішення в частині негайного виконання рішення суду, та у місячний строк - з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення в іншій частині.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило в апеляційному порядку Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги посилається на ті обставини, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін. Зазначає, що у відповідності до положення ст. 41 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески. З суми матеріальної допомоги на оздоровлення страхові внески сплачені, що не заперечується відповідачами.

Представник апелянта в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач- Львівський апеляційний господарський суд у своєму клопотанні просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника апелянта, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 постановою Верховної Ради України № 1515-VІІІ від 08.09.2016р. звільнена у відставку з посади судді Львівського апеляційного господарського суду.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Галицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова, як суддя у відставці, та їй призначено щомісячне грошове утримання у відповідності до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.10.2010 року.

29.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, просила врахувати розмір матеріальної допомоги на оздоровлення, який був виплачений їй у 2016 році. Пенсійний орган листом від 14.07.2017 року відмовив позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, з якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання, а тому враховувати її немає підстав. Також зазначено про те, що лист Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2017 року не може бути підставою для врахування виплачених сум до суддівської винагороди.

Не погодившись з даною відмовою ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом.

Частково задовольняючи позов суд першої зробив висновок, що дії відповідача, щодо відмови у здійсненні перерахунку позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, судді у відставці починаючи з 29.06.2017 року є неправомірними.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Так, статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 133 Закону № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Спеціальними нормами закону, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність посилань позивача на положення статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2018 року (справа № 738/1343/17), від 20 березня 2018 року (справа №749/951/17), від 20 березня 2018 року (справа № 736/964/17), від 17 квітня 2018 року (справа №352/1918/17), від 19 червня 2018 року (справа №592/7834/17), від 18 липня 2018 року (справа №638/12151/17), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій пенсійного органу та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 306, 307, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 27 лютого 2018 року у справі №463/4287/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді С. М. Кузьмич
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 23.11.2018р.