Справа № 819/780/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/686/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката ОСОБА_1, діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.06.2018р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката ОСОБА_1, діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2, до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, про спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Шульгач М.П.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 39 хв. 12.06.2018р. м.Тернопіль; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 15.06.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

21.04.2017р. представник адвокат ОСОБА_1, діюча за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила зобов'язати відповідача Виконавчий комітет /ВК/ Тернопільської міської ради /МР/ з коштів міського бюджету надати позивачу пільгу на відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 50 відсотків як реабілітованій особі на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» з 01.01.2017р. (а.с.3-5).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.06.2018р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.68-69).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржила представник адвокат ОСОБА_1, діюча за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що в цілому призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.75-77).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що під час розгляду справи не врахований обов'язок відповідача інформувати позивача про ненадання їй пільг на житлово-комунальні послуги, на які вона має право як реабілітована особа на підставі ст.6 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». Лише після повторного звернення від 23.10.2017р. відповідачем надано з 23.10.2017р. пільги позивачу з коштів міського бюджету як реабілітованій особі, покликаючись на Положення «Про порядок надання пільг з міського бюджету реабілітованим особам, членам їх сімей та ветеранам ОУН-УПА», помилково вважаючи дату звернення 23.10.2017р. та безпідставно не враховуючи раніше подану заяву позивача від 30.01.2017р., в якій ОСОБА_2 повідомляла, що є реабілітованою особою.

Відповідачем ВК Тернопільської МР і третьою особою Управлінням соціальної політики Тернопільської МР скеровані до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні вважають її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошують на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, ухвалив законне і справедливе судове рішення, яким відмовив у задоволенні заявленого позову (а.с.99-101, 107-109).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно посвідчення № НОМЕР_4 від 07.07.1986р. є пенсіонером по віку, згідно посвідчення серія НОМЕР_1 від 09.02.1998р. є учасником Великої Вітчизняної війни, згідно посвідчення серія НОМЕР_3 від 11.12.2008р. є реабілітованою особою відповідно до ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», згідно посвідчення серія НОМЕР_2 від 27.09.2017р. є членом сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни (а.с.13).

Починаючи з 11.06.2004р. позивач ОСОБА_2 була включена в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги як учасник Великої Вітчизняної війни згідно посвідчення серія НОМЕР_1 від 09.02.1998р.

Відповідно до Закону України № 76-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затв. постановою КМ України № 389 від 04.06.2015р., зазначено, що з 01.07.2015р. пільги учасникам війни надаються за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Пунктом 3 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затв. постановою КМ України № 389 від 04.06.2015р., передбачено, що пільги, зазначені у п.1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Станом на 01.07.2015р. середньомісячний сукупний дохід позивача становив 2462 грн. 04 коп.

Згідно п.12 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затв. постановою КМ України № 389 від 04.06.2015р., зазначено, що у разі коли середньомісячний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення письмово інформує пільговиків про те, що вони не мають права на отримання пільг.

Враховуючи середньомісячний сукупний дохід позивача, а також керуючись Порядком надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затв. постановою КМ України № 389 від 04.06.2015р., позивачу були припиненні пільги на житлово-комунальні послуги та абонентну плату за користування квартирним телефоном з 01.07.2015р.

27.09.2017р. позивач ОСОБА_2 отримала посвідчення серія НОМЕР_2 від 27.09.2017р., як член сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни і одночасно подала заяву від 27.09.2017р. до Управління соціальної політики Тернопільської МР про внесення змін в її персональну картку у зв'язку із зміною категорії (а.с.52-53).

На підставі заяви від 27.09.2017р. позивач була включена в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які дають право на пільги як члену сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно посвідчення серія НОМЕР_2 від 27.09.2017р.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що при наданні пільги на житлово-комунальні послуги ОСОБА_2 порядок надання пільги порушений не був; на момент подання позову позивач ОСОБА_2 отримує пільги з 27.09.2017р. в розмірі 50 відсотків на житлово-комунальні послуги, підстави для перерахунку пільг з 01.01.2017р. є відсутніми.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Із змісту заявленого позову слідує, що позовні вимоги обґрунтовані порушенням порядку надання пільг. Так, позивач не була включена до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як пільговик згідно Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», хоча Управлінням соціальної політики Тернопільської МР її взято на облік як реабілітовану особу з 11.12.2008р.

У січні 2017 року позивач дізналася про позбавлення її пільг на житлово-комунальні послуги, звернулася до відповідача із відповідною заявою, в якій, зокрема, вказала на наявність у неї статусу реабілітованої особи (а.с.15). Згідно листа відповідача № 631/04 від 07.02.2017р. їй припинені пільги на житлово-комунальні послуги з 01.07.2015р. через перевищення величини доходу, який дає право на соціальну пільгу (2240 грн.) (а.с.16).

На повторне звернення від 18.10.2017р. щодо надання пільг як дружині загиблого інваліда війни (а.с.17) їй надійшов лист відповідача № 10734 від 23.10.2017р. про надання їй пільг на житлово-комунальні послуги як дружині загиблого інваліда війни (а.с.18).

Після чергового звернення від 23.10.2017р. позивачу надані з 23.10.2017р. пільги з коштів міського бюджету як реабілітованій особі на підставі Положення «Про порядок надання пільг з міського бюджету реабілітованим особам, членам їх сімей та ветеранам ОУН-УПА», затв. рішенням ВК Тернопільської МР № 124 від 22.02.2017р. (а.с.20).

За таких обставин, на думку позивача, пільга на відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 50 відсотків як реабілітованій особі на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» повинна діяти з 01.01.2017р.

Отже, позивач убачає порушення своїх прав через ненадання їй пільг на відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 50 відсотків як реабілітованій особі на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» за період з 01.01.2017р. по 27.09.2017р.

Пунктом 5 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затв. постановою КМ України № 117 від 29.01.2003р., передбачено, що для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу заяву, довідку про склад сім'ї, копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги (з пред'явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, пред'являє паспорт та надає інформацію про послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

22.02.2017р. відповідачем ВК Тернопільської МР було прийнято рішення № 124 «Про затвердження Положення «Про порядок надання пільг з міського бюджету реабілітованим особам, членам їх сімей та ветеранам ОУН-УПА».

Згідно п.2.1.1 вказаного Положення пільги з міського бюджету на відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 50 відсотків, в межах норм споживання, надаються реабілітованим особам відповідно до ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Пунктом 2.5 цього Положення передбачено, що для отримання пільг зазначені категорії громадян, які звертаються вперше, подають на ім'я міського голови заяву з наступними документами:

копію паспорта;

копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (позначка в паспорті, в разі відмови від одержання ідентифікаційного номера);

квитанцію про оплату житлово-комунальних послуг;

довідку про склад сім'ї;

довідки чи посвідчення, які підтверджують право надання пільг або рішення комісії з питань поновлення прав реабілітованих.

Оскільки, позивач ОСОБА_2 згідно посвідчення серія НОМЕР_3 від 11.12.2008р. є реабілітованою особою відповідно до ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», вона мала право звернутися з відповідною заявою на ім'я міського голови, як це передбачено Положенням «Про порядок надання пільг з міського бюджету реабілітованим особам, членам їх сімей та ветеранам ОУН-УПА», затв. рішенням ВК Тернопільської МР № 124 від 22.02.2017р., для отримання пільги з міського бюджету на відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 50 відсотків, в межах норм споживання.

У зв'язку з тим, що позивач із вищезазначеною заявою не зверталася, тому були відсутніми правові підстави для відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 50 відсотків як реабілітованій особі відповідно до ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Покликання апелянта на заяву від 30.01.2017р. є помилковим, оскільки вказана заява подана позивачем до часу прийняття Положення «Про порядок надання пільг з міського бюджету реабілітованим особам, членам їх сімей та ветеранам ОУН-УПА», затв. рішенням ВК Тернопільської МР № 124 від 22.02.2017р.; за своїм змістом її не можна вважати заявою для отримання пільги з міського бюджету на відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 50 відсотків, в межах норм споживання; також до неї не були додані відповідні документи.

Окрім цього, наведена заява розглянута відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Інші висновки рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає підставними і обґрунтованими, оскільки такі відповідають вимогам законодавства, діючого на момент виникнення спірних відносин.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого судового рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову (в межах його доводів), а тому заявлений позов не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката ОСОБА_1, діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.06.2018р. в адміністративній справі № 819/780/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 21.11.2018р.