Справа № 2340/4126/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року справа № 2340/4126/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення частини невиплаченого грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просить:

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України заборгованість ненарахованого в повному розмірі на день вибуття у відпустку грошового забезпечення з врахуванням стягнутих доплат за службу в нічний час за періоди з 15.07.2016 р. по 13.08.2016 р.; з 03.04.2017 р. по 23.04.2017 р.; з 20.08.2017 р. по 30.08.2017 р. на користь ОСОБА_1 - в сумі 1363 грн. 55 коп.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції судові витрати у сумі 48 грн 00 коп. на користь ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він з 01.03.2016 по 30.12.2017 перебував на посаді інспектора роти №3 БУПП в м. Черкаси ДПП. Відповідно до пункту 8 розділу 111 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", затвердженого наказом МВС України №260, виплата грошового забезпечення поліцейським за час перебування у відпустці здійснюється у розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленою за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць. Під час перебування позивача у щорічній черговій відпустці з 15.07.2016 по 13.08.2016, з 03.04.2017 по 23.04.2017, з 20.08.2017 по 30.08.2017 йому виплачено грошове забезпечення без врахування сум надбавки за службу в нічний час, яка була стягнута з відповідача на користь позивача рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі 823/1162/18, а саме: за липень 2016 року в сумі 364 грн 00 коп., за серпень 2016 року в сумі 306 грн 05 коп., за квітень 2017 року в сумі 345 грн 63 коп., за серпень 2017 року в розмірі 347 грн 87 коп., усього на загальну суму 1 363 грн 55 коп.

Ухвалою суду від 16.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

14 листопада 2018 року відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі 823/1162/18 вже стягнуто доплату за службу у нічний час, яка повинна була б бути виплаченою в останній день поточного місяця за минулий місяць, у тому числі і за період перебування позивача у щорічній оплачуваній відпустці.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував на посаді інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Черкасах Департаменту патрульної поліції з 01.03.2016 по 30.12.2017.

У вказаний період позивач перебував у щорічній основній оплачуваній відпустці: з 15.07.2016 по 13.08.2016, з 03.04.2017 по 23.04.2017 та з 20.08.2017 по 30.08.2017.

Згідно з розрахунковими листами грошове забезпечення позивача становило: за липень 2016 року - 10 338 грн. 78 коп., за серпень 2016 року - 8 121 грн. 83 коп., за квітень 2017 року - 8 121 грн. 83 коп.; за серпень 2017 року - 8 121 грн 83 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі № 823/1162/18 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції на користь позивача стягнуто заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 30.12.2017 у сумі 5 567 грн. 60 коп.

Вказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду та набрало законної сили 11.07.2018.

У подальшому позивач, посилаючись на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі № 823/1162/18, звернувся до відповідача із заявою від 22.096.2018 про доплату грошового забезпечення за час перебування у відпустці за липень 2016 року в сумі 364 грн 00 коп., за серпень 2016 року в сумі 306 грн 05 коп., за квітень 2017 року в сумі 345 грн 63 коп., за серпень 2017 року в розмірі 347 грн 87 коп., усього на загальну суму 1 363 грн 55 коп., оскільки при розрахунку грошового забезпечення за час перебування у відпустці доплата за роботу в нічний час не була врахована.

Відповіді на вказану заяву відповідач позивачу не надав.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання визначені Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28779. (далі - Порядок 3 260).

Згідно з п. 3 Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 11 Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов'язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Згідно з п. 8 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що до грошового забезпечення за час перебування у відпустці включаються щомісячні види грошового забезпечення, які мають постійний характер.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі №823/1162/18 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача стягнута доплата за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 30.12.2017 у сумі 5 567 грн. 60 коп. та встановлено, що позивач за період з 01.03.2016 по 29.12.2017 включно відпрацював в Управлінні патрульної поліції у місті Черкасах Департаменту патрульної поліції 132 нічні зміни.

Отже, доплата за службу у нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який мав отримувати позивач, і яка відповідно до пункту 8 розділу 111 Порядку №260 підлягала до включення до грошового забезпечення під час перебування останнього у відпустці.

Судом встановлено, що позивачу на день вибуття у відпустки виплачено грошове забезпечення без врахування розміру надбавки за службу в нічний час.

Враховуючи, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі № 823/1162/18, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018, надбавка за службу в нічний час повинна була виплачуватись, суд прийшов до висновку, що вона повинна бути врахована при розрахунку грошового забезпечення під час перебування позивача у відпустках.

Згідно з п. 11 Порядку №260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд також бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, а саме: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)".

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Стосовно вимог позивача про стягнення судових витрат пов'язаних з підготовкою справи до судового розгляду в сумі 48 грн 00 коп., суд зазначає про таке.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, пов'язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З матеріалів справи, судом встановлено, що позивачем з метою подання адміністративного позову та підготовкою справи до розгляду було направлено один цінний лист від 24.09.2018 до Департаменту патрульної поліції, витрати на поштові пересилання листа становлять 24 грн 00 коп., що підтверджується фіскальним чеком на суму 24 грн 00 коп. Тому на користь позивача необхідно стягнути 24 грн 00 коп. судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 2 ,6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (18000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код 40108646) про стягнення частини невиплаченого грошового забезпечення - задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заборгованість ненарахованого в повному розмірі на день вибуття у відпустку грошового забезпечення з врахуванням стягнутих доплат за службу в нічний час за періоди з 15.07.2016 по 13.08.2016, з 03.04.2017 по 23.04.2017,з 20.08.2017 по 30.08.2017 у сумі 1 363 (одна тисяча триста шістдесят три) грн 55 коп.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані з розглядом справи у сумі 24 (двадцять чотири) грн 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2018.

Суддя С.О. Кульчицький