Справа № 0340/1830/18
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1830/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шопік М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бірука В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Держслужба з безпеки на транспорті, відповідач) про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд №2 до акту №20294 від 02.02.2018.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 02.02.2018 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на 620 км на а/д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки Scania R440, державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіпа марки ES-GE, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який здійснював міжнародне перевезення вантажу згідно CMR №107373 від 25.01.2018 за маршрутом «Чехія-Україна».

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким було встановлено відсутність у перевізника дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Позивач вважає, що відповідачем порушено процедуру здійснення зважування транспортного засобу, оскільки зважування транспортного засобу було проведено невідомим пересувним пунктом габаритно-вагового контролю. Крім того, зазначає, що при здійсненні міжнародних перевезень у водія був наявний дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, однак, в ніч на 30.01.2018 сталась поломка автомобіля, до усунення якої відбулась затримка доставки вантажу, що призвело до простою автомобіля, у зв'язку з чим закінчився термін дії дозволу.

У зв'язку з наведеним, ФОП ОСОБА_3 просить визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд №2 до акту №20294 від 02.02.2018, так як термін дії дозволу закінчився з незалежних від позивача обставин, що призвело до неправомірного нарахування плати за проїзд за перевищення вагових параметрів транспортного засобу.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін в даній адміністративній справі, відповідно до статті 262 КАС України.

У відзиві на позовну заяву представник Державної служби України з безпеки на транспорті зазначив, що перевірка транспортного засобу, належного позивачу, здійснена правомірно, з урахуванням всіх обставин справи та з використанням справного зважувального та вимірювального обладнання.

Також зазначив, що всупереч приписам статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у водія був відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів, у зв'язку з чим, за результатами проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Scania R440, державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіпа марки ES-GE, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який здійснював міжнародне перевезення вантажу згідно CMR №107373 від 25.01.2018 за маршрутом «Чехія-Україна», було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт №012289 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.02.2018 та розрахунок плати за проїзд від 02.02.2018 на суму 9720,00 євро.

Представник відповідача вважає безпідставним твердження позивача про те, що контролюючим органом невірно визначена пройдена відстань автомобіля за маршрутом, зазначеним у дозволі №98 НГ з терміном дії з 19.01.2018 по 01.02.2018, оскільки пунктом 31-1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879) визначено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового параметру.

Оскільки перевантаження транспортного засобу позивача на строєну вісь склало більше 40%, т останньому визначена плата у п'ятикратному розмірі. Так як після проведення габаритно-вагового контролю автомобіль затриманий не був та продовжив рух після зважування та складання усіх необхідних документів, тому розрахунок плати за проїзд розраховувався виходячи із протяжності маршруту слідування транспортного засобу, належного ФОП ОСОБА_3

Також відповідач у поданому відзиві звертає увагу на безпідставність твердження позивача про відсутність відповідних документів на ваги, які знаходять у пункті здійснення габаритно-вагового контролю, оскільки водію транспортного засобу ОСОБА_4 були надані для ознайомлення сертифікат відповідності, додаток до сертифікату відповідності, декларація про відповідність та сертифікат перевірки типу «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження та вісь 030Т-AS2-PWIA», про свідчить підпис водія в акті АПВ №20294.

Таким чином, оскільки на момент проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, належного позивачу, дозвіл №98 НГ з терміном дії з 19.01.2018 по 01.02.2018 втратив свою чинність, тому визначення плати за проїзд з перевищенням вагових параметрів посадовою особою відповідача було здійснено правомірно, на підставі та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством, з огляду на що відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив від 02.11.2018 представник позивача підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві повністю та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши сторін у даній справі, дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №68 від 25.01.2018, графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області за період з 29.01.2018 по 04.02.2018, направлення на перевірку від 26.01.2018 №009560, 02.02.2018 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на 620 км на а/д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки Scania R440, державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіпа марки ES-GE, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який здійснював міжнародне перевезення вантажу згідно CMR №107373 від 25.01.2018 за маршрутом «Чехія-Україна».

В ході перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було встановлено відсутність у перевізника дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, про що свідчить акт №012289 від 02.02.2018 (а. с. 10) та складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.02.2018 (а.с.16), згідно якого повна маса транспортного засобу становить 58 890 тонн при нормативно допустимій 40 тонн, акт серії АПВ №20294 від 02.02.2018 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів (а. с. 17), на підставі яких проведено розрахунок від 02.02.2018 №20294 плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу та нараховано плату за проїзд в розмірі 9720,00 євро (а. с. 18).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103).

Згідно пункту 1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює передбачений законодавством контроль за перевезеннями пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на території України, здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до приписів статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (надалі Закон України №2344-ІІІ), у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Як слідує з матеріалів справи, посадовими особами відповідача складено акт №012289 від 02.02.2018, яким встановлено перевезення вантажу без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, що передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При цьому, як слідує з матеріалів справи, позивач отримав дозвіл №98 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, з терміном дії з 19.01.2018 по 01.02.2018 (а. с. 14).

Таким чином, на момент проведення габаритно-вагового контролю 02.02.2018 строк дії вказаного дозволу закінчився

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Підпунктом четвертим пункту другого Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

У пункті третьому Порядку №879 зазначається, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту четвертого 4 Порядку №879 робота пунктів габаритно - вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою. її територіальними органами, службами автомобільних доріг в областях і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Водночас, відповідно до законодавства України, а саме підпункту другого пункту другого Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Також, відповідно до статті першої Закону України «Про автомобільний транспорт», великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на підставі габаритно-вагового контролю відповідачем встановлено порушення нормативно допустимого осьового навантаження транспортного засобу позивача, при якому нормативно допустима маса транспортного засобу 40000 кг, фактична - 18 890 кг, відстань між осями 4,90 м; осьові навантаження: нормативно допустиме - 11 тонн, фактичне - 4 500 кг, нормативно допустиме 22 тони, фактичне - 32 930 кг. Отже, перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу марки Scania R440, державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіпа марки ES-GE, номерний знак НОМЕР_2 склало 10 903 кг (32 930 кг, при допустимих 22 000 кг). При цьому, позивачем не спростовано жодними доказами факт перевищення навантаження на здвоєні осі, а відтак суд вважає, що відповідачем правомірно віднесено транспортний засіб позивача до категорії великовагового транспортного засобу.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає попередній та/або точний.

Згідно пунктом 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно - вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення.

При цьому, відповідно до пунктів 12-13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані: періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням(пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Позивач стверджує, що при здійсненні габаритно-вагового контролю водієві не надано доказів справності вимірювального та зважувального обладнання, що ставить під сумнів достовірність результатів такого контролю.

Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення представника позивача до уповноваженого органу із заявою щодо надання підтверджуючих документів справності вказаного вище обладнання. Крім того, суд звертає увагу, що водій транспортного засобу з актом, довідкою та розрахунком ознайомлений, про що свідчить його підпис, зауважень до них або заперечень щодо проведення перевірки та складання документів не надав.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що зважування транспортного засобу марки Scania R440, державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіпа марки ES-GE, номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу здійснювалося за допомогою повірених ваг, про що свідчить сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2195-2007 від 21.11.2007 (а. с. 54), свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки №34-00/2771 від 07.07.2017 з терміном дії до 07.07.2018 (а. с.55), акт обстеження майданчика, який використовується для здійснення габаритно-вагового контролю на ділянці автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, км 620 пост ДАІ «Мангуш» (а. с. 57), тому суд приходить до висновку, що наданими відповідачем документами підтверджується факт здійснення вантажно-габаритного контролю позивача належним зважувальним та вимірювальним обладнанням на зареєстрованому пункті габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 14 Порядку №879 вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Майданчик для встановлення ваг має спеціально облаштовану горизонтальну бетонну поверхню. Ваги, відповідно до їх інструкції виставляються на горизонтальній поверхні, горизонтальність якої перевіряється рівнем. За результатами зважування портативна система зважування (ваги) друкує квитанцію про результати зважування по кожному колесу, по кожній осі та всього транспортного засобу разом і посадові особи Укртрансбезпеки (які не здійснюють зважування, оскільки ця функція на них не покладена), а тільки контролюють отримані вагові параметри і за їх результатами складають відповідні документи.

Різниця між ваговими параметрами коліс (лівого і правого) однієї осі, а також суміжних (в даному випадку здвоєних) осей залежить від розміщення вантажу у транспортному засобі та конструкції підвіски коліс та осей транспортного засобу.

Згідно з пунктом 26 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Відповідно до пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

У відповідності до пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу. Навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за відповідною формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В.

Так, пунктом 31-1 Порядку № 879 визначено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, v разі перевищення нормативу хоча одного вагового параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Відповідно пункту 4 Порядку взаємодії Державної служби України з безпеки на транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, який затверджений спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, посадові особи Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю:

- здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422;

- видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1);

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку № 879.

Судом не береться до уваги твердження позивача про те, що при здійсненні габаритно-вагового контролю була порушена його процедура, оскільки відповідно до пункту 22 Порядку №879, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що тимчасове затримання транспортного засобу здійснює працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Таким уповноваженим підрозділом є Національна поліція, тобто заборона подальшого руху не входить до повноважень Укртрансбезпеки.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного марки Scania R440, державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіпа марки ES-GE, номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу було встановлено перевищення нормативно допустимих вагових параметрів вантажу та відсутність відповідного дозволу, відтак підстави для визнання протиправним та скасування розрахунку №2 до акту №20294 від 02.02.2018 на суму 9720,00 євро.

При цьому, суд зазначає, що плата за проїзд великоваговим транспортним засобом за своєю правовою природою не є штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків державі, внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Разом з тим, щодо твердження позивача з приводу обрахування плати за проїзд виходячи з всієї протяжності маршруту, а не за пройдену відстань, суд зазначає наступне.

Пунктами 23-24 Порядку № 879 визначено, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Крім того, посилання позивача на поломку транспортного засобу як підставу недоставки вантажу та простою автомобіля в ніч на 30.01.2018, у зв'язку з чим закінчився термін дії дозволу №98 НГ (з терміном дії з 19.01.2018 по 01.02.2018) не беруться судом до уваги, оскільки позивач не надав суду доказів, що водієм транспортного засобу здійснювалися заходи з приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність, а також доказів на підтвердження технічних несправностей автомобіля.

Таким чином, після проведення перевірки, за результатами якої виявлено перевищення транспортним засобом позивача вагових параметрів й здійснення розрахунку (визначення) плати за проїзд, останній, незважаючи на відсутність виданого уповноваженим органом дозволу на рух та невнесенням в установленому порядку плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, продовжив подальший рух по території України до вантажоодержувача.

Тому, суд приходить до висновку, що оскільки перевізник не привів у відповідність габаритно-вагові параметри транспортного засобу з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження та іншій транспортний засіб або у будь-якій іншій спосіб, то відповідачем правильно складено розрахунок за весь маршрут, який повинен проїхати транспортний засіб, що відповідає приписам пункту 31-1 Порядку №879.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, вкладаючи оскаржуваний розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу від 02.02.2018, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи висновок суду про необґрунтованість позовної заяви та відсутність підстав для її задоволення в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись статтями 241-246, 250, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про автомобільний транспорт", суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу від 02 лютого 2018 року, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, адреса: 44540, АДРЕСА_1. Код ЄДРПОУ НОМЕР_3.

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14. Код .

Суддя Ю. Ю. Сорока

Повний текст судового рішення складено 23.11.2018.