Справа № 821/602/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/602/18

Категорія: 8.2 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 року, прийняте у відкритому судовому засіданні о 15:46 год в м.Херсоні за правилами спрощеного позовного провадження, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила визнати протиправною відмову списати податковий борг платника податків ОСОБА_1 - орендна плата з фізичних осіб, термін сплати якого настав 26.08.2013 року в сумі 10168,12 грн.; зобов'язати списати податковий борг платника податків ОСОБА_1 - орендна плата з фізичних осіб в сумі 10168,12 грн.; визнати протиправним та скасувати рішення № 99/СК/4767/7-21-22-17-17 від 27.07.2016 року про скасування рішення Каховської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області про списання безнадійного податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.12.2009 р. позивач отримала від Каховської міської ради земельну ділянку яка перебула в її користуванні до 23.07.2013 р. та за користування якою нараховувалась орендна плата. За період з 03.08.2012 р. по 26.08.2013 р. нараховано 27 554,86 грн. Рішенням № 99 начальника Каховської ОДПІ від 30.11.2015 року борг у сумі 7218,62, який виник станом на 03.08.2012 року, на підставі ст.101 ПК України було списано як безнадійний. В подальшому рішення від 30.11.2015 р. було скасовано рішенням Головного управління ДФС у Херсонській області №99/СК/4767/7-21-22-17-17 від 27.07.2016р. Позивач зазначив, що строки сплати та стягнення податкового боргу, які становлять 1095 днів закінчились, а тому податковий борг підлягає списанню як безнадійний. Однак відповідач не вчиняє зазначені дії, чим порушує вимоги податкового законодавства.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі щодо списання податкового боргу платника податків ОСОБА_1 по орендній платі з фізичних осіб в сумі 10168,12 грн. Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі списати податковий борг платника податків ОСОБА_1 по орендній платі з фізичних осіб в сумі 10168,12 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення у формі постанови, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що частина податкового боргу в сумі 17 386,74 гривні була предметом розгляду в адміністративному суді і по цій сумі рішення вступили в законну силу та відкрито виконавче провадження. Наявність судових рішень та виконавчого провадження стали підставою для прийняття рішення № 99 від 27.07.2016р. Що стосується вимог про списання податкового боргу в сумі 10168,12 грн. апелянт зазначає, що податковим органом 26.07.2017 року винесено податкову вимогу №2585-17, якою повідомлено позивачку про наявність податкового боргу в сумі 27 554,86 грн., до якої увійшла і сума 10168,12 гр. по несплаченому нарахуванню, термін сплати якого настав 26.08.2013 року.

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі позивачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за час оренди земельної ділянки, на підставі поданих розрахунків, позивачці нараховувалось зобов'язання за землекористування в інтегрованій картці платника податків - орендна плата з фізичних осіб, яка становить 27554,86 грн. яка виникла у результаті несплаченого своєчасно боргу.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків грошові зобов'язання, нараховані:

- 03 серпня 2012 року у сумі 7218,62 гри., розрахунок № від 03.08.2012 року;

- 24 жовтня 2012 року у сумі 10168,12грн., розрахунок № від 23.08.2012року;

- 26 серпня 2013 року у сумі 10168,12 гри., розрахунок № від 27.06.2013 року.

Приймаючи рішення судом першої інстанції зазначено, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання податкового боргу в сумі 10168,12 грн. термін сплати якого настав 26.08.2013 року безнадійним та його списання.

Колегія суддів непогоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пункт 101.1 статті 101 ПК України визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

Так відповідно до п.п. 102.1, 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 ст. 102, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, за винятком випадку якщо платіж стягується за рішенням суду, в цьому разі строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним на іншій підставі, ніж передбаченої пп. 101.2.3 п.101.2 ст. 101 Податкового кодексу України.

На виконання п. 101.5 ст. 101 Податкового Кодексу, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання визначається Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10.10.2013р., (надалі - Порядок №577), відповідно до пп.2.1.3 п.2.1 даного порядку, під терміном безнадійний податковий борг підпадає і податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений ст.102 Податкового кодексу України.

Пунктом 3.1 Розділу ІІІ Порядку №577, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку №577 днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

Відповідно до п.4.1 Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Таким чином днем виникнення безнадійного податкового боргу є дата прийняття рішення керівником органу доходів і зборів, що належить до дискреційних повноважень органу доходів і зборів. А отже списання безнадійного податкового боргу здійснюється керівником органу доходів і зборів і це виключно його право визнати борг безнадійним та прийняти рішення про його списання.

В даному випадку судом апеляційної інстанції встановлено, що спірним питанням є сума боргу позивача з орендної плати з фізичних осіб у сумі 10168,12 гривень, яка утворилася у зв'язку із несплатою у добровільному порядку визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 27.06.2013 року грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб, термін сплати якого настав 26.08.2013 року.

Судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог в цій частині, не взято до уваги, що у зв'язку із несплатою у добровільному порядку суми податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у сумі 27554,86 гривень ГУ ДФС у Херсонській області було сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу від 26.07.2017 року №2585-17.

Колегія суддів вважає вірними доводи апелянта, що підстави для визнання податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб позивача в сумі 10168,12 грн. безнадійним та його списання відсутні, оскільки апелянтом вживаються заходи щодо стягнення податкового боргу із орендної плати з фізичних осіб з ОСОБА_1, а сформована та направлена на її адресу податкова вимога від 26.07.2017 року №2585-17 є чинною і ОСОБА_1 не була оскаржена ні в адміністративному, ні у судовому порядку.

Крім того судова колегія звертає увагу, що рішення про визнання боргу ОСОБА_1 з орендної плати з фізичних осіб безнадійним керівником апелянта не приймалося, а прийняття такого рішення належить до дискреційних повноважень органу доходів і зборів і це виключно право керівника органу доходів і зборів визнати борг безнадійним та прийняти рішення про його списання.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підтверджуються наявними у справі доказами, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов