Справа № 461/5431/18
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5431/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Мисько М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг «Гранд Готель» (м. Львів, пр. Свободи, 13) до Виконавчого комітету Львівської міської ради (м. Львів, пл. Ринок, 1) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 0003 від 26 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Холдинг «Гранд Готель» звернулись в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради (м. Львів, пл. Ринок, 1) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 0003 від 26 червня 2018 року, згідно якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 000 гривень, за порушення ст.44, 45, 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

З означеною постановою позивач не погоджуються, вважають її необґрунтованою, такою що не відповідає фактичним обставинам справи. Ствердили, що будь-якого відношення до проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам'ятці товариство не здійснювало і не здійснює. Разом з тим, Акт про вчинення порушення законодавства складений з порушеннями Закону, зокрема даному акті відсутні та не зазначено дати складання, місце складання даного акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини. Постанову про притягнення товариства до відповідальності від 26.06.2018 року винесено у відсутності представника Товариства. Таким чином, вважають, що оскаржувана постанова винесена безпідставно та з порушенням вимог КУпАП в звязку з чим підлягає скасуванню.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечила та просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою Виконавчого комітету Львівської міської ради № 0003 від 26.06.2018 року ТзОВ «Холдинг «Гранд Готель» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.44, 45, 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 000 гривень.

Згідно з ст. 44 Закону України «Про охорону культурної спадщини» відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції:

за проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам'ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць, - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам'яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за неподання, несвоєчасне подання або подання явно недостовірної інформації про виявлені у процесі земляних, будівельних, шляхових, меліоративних та будь-яких інших робіт об'єкти культурної спадщини - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за ухилення власника пам'ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам'ятки - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про охорону культурної спадщини» фінансові санкції, передбачені статтею 44 цього Закону, накладаються керівником, заступниками керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, головою чи заступником голови обласної, районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, головою чи заступником голови відповідної місцевої ради після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення.

Про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 44 цього Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Керівник юридичної особи, стосовно якої складено акт, протягом трьох днів з моменту отримання акта може подати письмові пояснення до нього. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції.

Рішення про накладення фінансових санкцій приймається протягом 10 днів після отримання документів, зазначених у частині другій цієї статті. Рішення про накладення фінансових санкцій оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено фінансові санкції.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, така винесена на підставі акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини, котрий виготовлений та підписаний провідним спеціалістом УОІС Львівської міської ради ОСОБА_4 та скріплений гербовою печаткою Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Однак, в даному акті відсутні та не зазначено дати складання, місце складання даного акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

Стаття 268 КУпАП передбачає що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і вона має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо.

Проте, постанову про притягнення Товариства до відповідальності від 26.06.2018 року винесено у відсутності представника Товариства.

З наявного в повідомлення про розгляд акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини зазначено дату 26.06.2018 року о 9,00 год. м. Львів пл. Ринок, 1.

Однак, відомості про належним чином повідомлення Товариства про проведення у матеріалах справи відсутні.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, винесена посадовою особою постанова про притягнення ТзОВ «Холдинг «Гранд Готель» до адміністративної відповідальності за порушення ст.44, 45, 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не відповідає Закону.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, зокрема, що вона винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням завдань та принципів адміністративного судочинства, обов'язку доказування, принципу правової визначеності слід трактувати будь-які «сумніви» не інакше, як неспроможність суб'єкта владних повноважень переконливо довести обґрунтованість та правомірність власних рішень у спірних правовідносинах, що є невиконанням ним його процесуального обов'язку.

Нездатність державного органу довести обґрунтованість та законність власних рішень є підставою судового захисту порушених прав позивача. Будь-який інший висновок, фактично, зводить нанівець всю систему завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 26.06.2018 року № 0003 про притягнення ТзОВ «Холдинг «Гранд Готель» до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44, 45, 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини» підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 20, 73, 77, 243, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову № 0003 від 26 червня 2018 року, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Холдинг «Гранд Готель» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44, 45, 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 000 грн. скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2018 року.

Суддя І.Р.Волоско.