Справа № 200/10116/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 р. Справа№200/10116/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, зокрема, що на підставі відповідного договору дарування є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 АПТ «Червоний Партизан», у с.Криворіжжя Добропільського району Донецької області, розміром 6,594 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Звернувшись до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із заявою про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), 31 липня 2018 року отримав відмову, в якій посилаючись на ст.ст. 3 та 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», рекомендовано звернутися до Добропільської райдержадміністрації з відповідною заявою.

14 вересня 2018 року Добропільська районна державна адміністрація повідомила, що його земельна ділянка не значиться в проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього АПТ «Червоний Партизан» на території Криворізької сільської ради Добропільського району та на території вказаного товариства немає вільних земельних ділянок колективної власності, прийняти розпорядження щодо реєстрації права власності на земельну ділянку замість сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення колишнього АПТ «Червоний Партизан» на території Криворізької сільської ради за межами населених пунктів не можливо.

Вважав, що належним суб'єктом, який згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України наділений правом розпорядження державними землями запасу сільськогосподарського призначення, є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. І оскільки землі сільськогосподарського призначення колишнього АПТ «Червоний Партизан» відсутні, позивач має право на отримання земельної ділянки із земель резерву (запасу).

Вважав своє право порушеним, просив:

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області виділити йому із земель резервного фонду державної власності на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, розміром 7,3 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що до повноважень органу Держгеокадастру належить, зокрема розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на території Донецької області з 2013 року. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 01 січня 2013 року землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими. Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної районної адміністрації. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування права на земельну частку (пай) сертифікатом на право на земельну частку (пай) (договір від 10 лютого 2000 року) ОСОБА_1 є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 АПТ «Червоний Партизан», у с.Криворіжжя Добропільського району Донецької області, розміром 6,594 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) було подаровано позивачу особою (ОСОБА_2), якій на підставі рішення Добропільської районної державної адміністрації Донецької області від 27 травня 1996 року №239 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія НОМЕР_3, яким посвідчено її право на отримання в натурі земельної ділянки розміром 7,3 в умовних кадастрових гектарах. Місце розташування земельної ділянки - АТП «Червоний Партизан» Добропільського району Донецької області.

04 липня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва замість сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 розмірі земельного частки (паю) по колишньому АПТ «Червоний Партизан» із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають в запасі, на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області.

За результатами розгляду клопотання відповідачем надіслано лист від 31 липня 2018 року №Б-3142/0-1867/0/37-18, яким повідомлено, що відповідно до ст.ст. 3 та 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. У зв'язку з цим рекомендовано звернутися за фактичним місцем розташування земельної ділянки з відповідною заявою до Добропільської районної державної адміністрації.

Судом також встановлено, що 14 вересня 2018 року Добропільська районна державна адміністрація розглянула заяву позивача щодо реєстрації права власності на земельну ділянку замість сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення колишнього АТП «Червоний Партизан» на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області.

За результатами розгляду заяви повідомила, що його земельна ділянка не значиться в проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього АПТ «Червоний Партизан» на території Криворізької сільської ради Добропільського району та на території вказаного товариства немає вільних земельних ділянок колективної власності, прийняти розпорядження щодо реєстрації права власності на земельну ділянку замість сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення колишнього АПТ «Червоний Партизан» на території Криворізької сільської ради за межами населених пунктів не можливо (відповідь від 14 вересня 2018 року №2249/02/01-36).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначає Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до ст.ст. 3 та 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Стаття 5 вказаного Закону визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Згідно з вказаною статтею Закону сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема:

розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку;

приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Отже, прийняття рішень щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) належить до повноважень сільських, селищних, міських рад (щодо земельних ділянок у межах населених пунктів) і районних державних адміністрацій (за межами населених пунктів).

Таке право реалізується шляхом волевиявлення - тобто шляхом подання відповідної заяви (щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку) до відповідної ради (щодо земельних ділянок у межах населених пунктів) чи районних державних адміністрацій (за межами населених пунктів).

Відповідно до законодавства в разі порушення права на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) на підставі правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)) порушене право може бути захищено в судовому порядку.

З матеріалів справі вбачається, що з відповідною заявою позивач до компетентного органу не звертався.

Відповідач, до якого позивач звернувся з іншим питанням, ніж заявлені позовні вимоги, не є тим органом, до повноважень якого належить виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Отже, з урахуванням заявлених позовних вимог порушень прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин з боку органу державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій судом не встановлено.

З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (85102, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Європейська, 13, ) про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 23 листопада 2018 року.

Суддя Логойда Т. В.