Справа № 0540/6103/18-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20 листопада 2018 р. Справа №0540/6103/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., при секретарі судового засідання Столяренко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у Волноваському районі Донецької області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

за участю:

від позивача - ОСОБА_3,

від відповідача - Пономарьов А.О.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у Волноваському районі Донецької області про визнання протиправними дій щодо вилучення грошових коштів та зарахування їх до державного бюджету, зобов'язання повернути з державного бюджету грошові кошти у сумі 1 718 000 грн., які внаслідок протиправних дій перераховані до державного бюджету.

Позов обґрунтовано тим, що 18.11.2016 при виїзді з підконтрольної території України на КПВВ «Гнутове» в с. Піщевик автомобіль позивача було оглянуто співробітниками прикордонної та фіскальної служб. За наслідком огляду співробітниками наведених служб в позивача вилучено відеокарти на суму 190 378 грн. та грошові кошти у сумі 1 718 000 грн., що були позичені ним для придбання будинку. У той же час, посадовими особами складений акт опису безхазяйного майна, а потім протиправно вилучені грошові кошти перераховані до Державного бюджету як кошти, отримані від реалізації скарбів, що є пам'ятками історії та культури, одержаного державою в порядку спадкування чи дарування майна.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

В ході розгляду справи представник позивач неодноразово заважував на тому, що вилучені кошти є власністю позивача, отримані на умовах договору займу з метою придбання будинку. Втім, як зазначив представник позивача та підтримав сам позивач під час допиту його у якості свідка під час вилучення коштів він надав пояснення, в яких зазначив, що кошти не є його власністю під тиском невідомих осіб.

Представник відповідачів 1, 2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву зазначив, що контролюючі органи організовують роботу з виявлення, обліку, зберігання, оцінки та розпорядження безхазяйним майном та іншим майном, що переходить у власність держави, а також з обліку, попередньої оцінки, зберігання майна, вилученого та конфіскованого за порушення митного і податкового законодавства. Щодо знайдених у машині ОСОБА_1 коштів Волноваською ОДПІ прийняте рішення про розпорядження безхазяйним майном від 25.11.2016 року № 1, оскільки власник цих коштів невідомий, відповідно до наданих ОСОБА_1 письмових пояснень кошти йому не належать, власник коштів невідомий, 01 грудня 2016 року ці грошові кошти у сумі 1 718 000 грн. зараховані до Державного бюджету України.

До судового засідання представник Управління Державної казначейської служби України у Волноваському районі Донецької області не з'явився. В отриманому судом відзиві зазначив, що управління не може виступати як відповідач з підстав того, що спеціалісти управління не були присутні при вилученні та конфіскації майна та грошових коштів, у органів казначейства відсутні повноваження щодо здійснення відповідних процедур, а також оскільки контроль за справлянням надходжень за кодом класифікації доходів 31010100 покладено на територіальні органи ДФС, отже й їх повернення здійснюється на підставі підготовленого висновку Волноваської ОДПІ на здійснення повернення коштів платнику (арк. справи 206-209 том 1).

Допитаний у якості свідка позивач в судовому засіданні зазначив, що 18.11.2016 під час виїзду з підконтрольній Україні території через КПВВ «Гнутове» співробітниками прикордонної та фіскальної служб було оглянуто належний йому автомобіль. За наслідком огляду належного позивачу автомобіля в позивача вилучено відеокарти вартістю 190 378 грн. та грошові кошти у сумі 1 718 000 грн. Зі слів осіб, якими вилучалися грошові кошти та відеокарти позивачу мало бути повернуто вилучене в нього майно судом, про виклик до суду позивача мало бути повідомлено за допомогою СМС повідомлення. На КПВВ «Гнутово» позивач перебував приблизно 4, 5 днів, в зазначений період часу він надав пояснення з приводу не належності йому коштів в сумі 1 718 000,00 грн. Позивач зазначив, що такі пояснення він надав під тиском невідомих йому присутніх на КПВВ «Гнутове» осіб.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

В повідомленні заступника начальника управління - начальника першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області полковником податкової міліції ОСОБА_5 виконуючому обов'язки начальника ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_6 від 21.11.2016 вказано, що співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО спільно з пограничною службою України при спробі проїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 через КПВВ «Гнутове» за наслідком огляду автомобіля виявлено коштів на суму 1 718 000 грн. ОСОБА_1 відношення до коштів не має, їх власник не встановлений. Запропоновано вирішити питання про постановку цінностей на облік як безхазяйне майно (арк. справи 139 том 1).

Про виявлені кошти складено акт опису від 20.11.2016 та акт опису і попередньої оцінки майна від 25.11.2016 (арк. справи 42-100, 147-176 том 1).

З доданих до повідомлення пояснень ОСОБА_1 від 21.11.2016 вбачається, що він не обізнаний яким чином вказані кошти потрапили до багажника його автомобіля, кошти йому не належать (арк. справи 141-142 том 1).

Факт надання позивачем таких пояснень засвідчено поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (арк. справи 143-146 том 1).

Рішенням Волноваської ОДПІ №1 від 25.11.2016 про розпорядження безхазяйним майном вирішено передати майно (валюту України) в сумі 1 718 000 грн. до уповноваженого банку.

Актом прийому передачі грошових коштів засвідчено факт передачі 25.11.2016 об 11-30 у приміщені банківської установи ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заступником начальник управління - начальником першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області полковником податкової міліції ОСОБА_5 до Волноваської ОДПІ поліетиленового пакету, в якому знаходились грошові кошти на суму 1 718 000 грн. Мішок опечатано раніше в присутності працівників контрольних служб та свідків, понятих, від яких отримано пояснення (згідно з актом приймання передачі від 21.11.2016 примірник 1 до додатків). Мішок відкрито у приміщенні банку.

Про виявлення грошових коштів у сумі 1 718 000,00 грн., власник яких не відомий, розміщувалося оголошення у газеті «Наше Слово» від 03.12.2016 із проханням власника звернутись до Волноваської ОДПІ (арк. справи 101, 102 том 1).

Листом від 13.12.2016 № 856 Лебединською сільською радою повідомлено Волноваську ОДПІ на її запит від 28.11.2018 про те, що на її території заяв про загублені кошти не надходили (арк. справи 103 том 1).

Запити від 28.11.2016 та від 29.11.2016 із вимогою повідомити про надходження заяв про втрату грошових коштів, а також про відкриття карних справ про крадіжку грошових коштів в сумі 1 718 000 грн. направлялись відповідачем 1 до Волноваського ВП ГУ НП у Донецькій області та Волноваської місцевої прокуратури відповідно (арк. справи 105-109 том 1).

У відповідь на вказані звернення листами Волноваського ВП ГУ НП у Донецькій області від 17.05.2018 та Волноваської місцевої прокуратури від 12.06.2018 повідомлено, що такі заяви не надходили, відповідні розслідування не проводились (арк. справи 236-239 том 1).

Листом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 19.02.2018 № 7416/10/05-99-41-09 повідомлено позивача, що співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області 18.11.2016 вилучення коштів на суму 2 000 000 грн. у ОСОБА_1 не проводилось, відповідні матеріали до органів досудового розслідування не направлялись, 21.11.2016 представниками відповідача 2 передані за фактом виявлення в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1 718 000 грн., власник яких ОСОБА_1 невідомий, про що складено акт прийому передачі (арк. справи 27 том 1).

У листі відповідача 1 від 19.03.2018 № 224/10/05-33-10-13 зазначено, що грошові кошти у сумі 1 718 000,00 грн., які передані представникам Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області представником Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області 25.11.2016, перераховані до Державного бюджету України 30.11.2016 за кодом платежу 30010100 (арк. справи 24 том 1).

Аналогічні відомості викладені у листі відповідача 1 від 11.04.2018 № 341/10/05-33-10-13 до якого на підтвердження викладеного додано виписку по рахунку (арк. справи 20, 21 том 1).

11.05.2018 представник позивача звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області із заявою від 04.05.2018 за №108, в якій просив повернути як безпідставно (помилково) зараховані до державного бюджету грошові кошти у сумі 1 718 000 грн. які вилучено з автомобіля марки «AUDI A8», д. н. з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, їх власнику - ОСОБА_1 Заявник в обґрунтування заяви посилався на порушення визначеного Цивільним кодексом України порядку набуття прав на безхазяйне майно.

Листом відповідача 1 від 08.06.2018 № 24449/10/05-99-17-02-27 повідомлено позивача, що фіскальні органи в силу приписів п.п. 19-1.1.23 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України організовують роботу з виявлення, обліку, зберігання, оцінки та розпорядження безхазяйним майном та іншим майном, що переходить у власність держави, а також з обліку, попередньої оцінки, зберігання майна, вилученого та конфіскованого за порушення митного і податкового законодавства. Вказано, що відповідне рішення про розпорядження безхазяйним майном - коштами у сумі у сумі 1 718 000 грн. 25.11.2016 прийняте Волноваською ОДПІ під № 1, 01.12.2016 грошові кошти в сумі 1 718 000 грн. зараховані до Державного бюджету України.

Наведені дії вчинені у відповідності до Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року № 1340, Порядку розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.99 N 11 та Порядку розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави, затвердженому Постановою Правління Національного банку України від 31.03.99 N 153.

Також зазначено, що при зверненні із даною заявою представником позивача не надано належних доказів права власності ОСОБА_1 на вказані кошти, у зв'язку з чим підстави для їх повернення відсутні (арк. справи 38 том 1).

До суду позивачем надано боргову розписку від 16.11.2016 про те, що позивач взяв в борг у гр. ОСОБА_9 кошти у сумі 1 800 000 грн. (арк. справи 5 том 2). За поясненнями позивача, саме ці кошти вилучені в нього на КПВВ «Гнутове».

За приписами п. 19-1.1.23 ст. 19-1 та п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виявлення відповідачами спірних коштів) органи доходів і зборів організовують роботу з виявлення, обліку, зберігання, оцінки та розпорядження безхазяйним майном та іншим майном, що переходить у власність держави, а також з обліку, попередньої оцінки, зберігання майна, вилученого та конфіскованого за порушення митного і податкового законодавства.

Відповідно до приписів ст. 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Поняття знахідки та порядок набуття права власності на таку річ визначено ст.ст. 337 та 338 цього Кодексу.

Облік, зберігання, оцінка конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним здійснюється у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року № 1340.

Відповідно до п. 1 цього Порядку його дія поширюється на майно, визнане безхазяйним відповідно до законодавства; предмети-знахідки, товари та цінності, загублені або залишені у готелях, транспорті, театрах, інших громадських місцях, якщо вони не були затребувані їх власниками протягом установленого законом терміну; скарби, передані фінансовим органам (пункти 5, 6, 7).

Згідно п. 4 вказаного Порядку готівкова валюта України та готівкова іноземна валюта першої групи за Класифікатором іноземних валют та російські рублі, якщо вони не є речовими доказами і не підлягають спеціальному дослідженню, здаються правоохоронними органами, територіальними органами ДФС до уповноважених банків, що їх обслуговують, на спеціально визначені для цієї мети рахунки.

Майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, передається для подальшого розпорядження ним на підставі акту опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію відповідно до пунктів 12 і 13 цього Порядку, з дотриманням таких вимог - розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами (крім монетарних) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням здійснюється у порядку, встановленому Мінфіном разом з Національним банком (пп. 15 п. 9).

Порядок розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.99 N 11 та Постановою Правління Національного банку України від 31.03.99 N 153 (далі - Порядок № 153).

Відповідно до п. 1.2.1 цього Порядку валюта України, іноземна валюта всіх груп за Класифікатором іноземних валют Національного банку України, яка вилучена в юридичних і фізичних осіб правоохоронними, податковими та митними органами за порушення чинного законодавства до прийняття судового рішення чи іншого рішення про перехід валютних цінностей згідно з чинним законодавством у власність держави, прийнята митними органами на зберігання у випадках, передбачених чинним законодавством, виявлена будь-якими органами як безхазяйна, знахідки, спадкова, подарована державі, в п'ятиденний термін інкасується відповідними службами, що займаються перевезенням валютних цінностей до уповноважених банків. Тобто до Державного експортно-імпортного банку (Укрексімбанк), Акціонерно-комерційного агропромислового банку "Україна", Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк", Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку "Промінвестбанк", Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку, Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль", з якими Головним управлінням Державного казначейства укладено Угоди про обслуговування Державного бюджету.

Відповідно до п. 1.2.2 Порядку № 153 уповноважені банки приймають зазначені грошові кошти на підставі листа, опису цінностей із зазначенням найменування та номіналу, номерів банкнот та документів, що підтверджують факт вилучення, і не пізніше наступного банківського дня: гривні, англійські фунти стерлінгів, долари США, німецькі марки, французькі франки, італійські ліри, швейцарські франки, японські єни та російські рублі - оприбутковують у касу із зарахуванням на рахунки правоохоронних, митних, податкових, фінансових органів (організацій), нотаріальних органів (далі - розпорядники коштів). Указані рахунки відкриваються уповноваженими банками за балансовим рахунком "Кошти, вилучені уповноваженими органами".

Згідно з п.п. 1.3.1. п.1.3 Порядку № 153 у триденний строк після набуття законної сили відповідним рішенням про перехід валютних цінностей у власність держави або закінчення терміну зберігання валютних цінностей, прийнятих митними органами гривні з рахунків «Кошти, вилучені уповноваженими органами» за дорученням розпорядника коштів перераховуються уповноваженими банками до Державного бюджету».

Таким чином, в даному випадку, титульним володільцем коштів у сумі 1 718 000 грн. після перерахування коштів до Державного бюджету України виступає держава. Вказані кошти набуті державою як безхазяйне майно, тобто майно, власник якого не відомий, в той час як позивач наполягає на тому, що має право власності на спірні кошти, які протиправно вибули з його володіння.

Відтак, суд вважає, що спір між сторонами не стосується здійснення відповідачами контролюючих функцій (спір виник, наприклад, не з підстав зарахування до бюджету надмірно сплачених коштів зі сплати зобов'язань з податків, зборів та обов'язкових платежів, контроль за надходженням яких здійснюється податковими органами). Відповідачі 1 та 2 у даному випадку в якості органів, наділених функціями обліку та розпорядження безхазяйним майном, виступають від імені держави як титульний володілець грошових коштів, на які, як наполягає позивач, він має право власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 4 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, тобто спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи. При цьому, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Виходячи з наведеного публічно-правовий спір - це спір, що виник у зв'язку із виконанням або невиконанням суб'єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Не є публічно-правовим спір за участю суб'єкта владних повноважень публічного права, з одного боку, та суб'єкта приватного права - фізичної особи, коли управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав, до яких належить також право власності на майно, у тому числі - грошові кошти.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом в рішеннях від 04 квітня 2018 року у справі № 280/267/15-а, від 06.06.2018 року у справі №810/2421/16, від 25 квітня 2017 року у справі № 21-3197а16, від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16.

Предметом оспорювання у даній справі є відносини, що пов'язані суто з захистом права власності позивача на майно, реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Позивач обґрунтовує позов тим, що спірні кошти належать йому, у той час як відповідачами 1, 2 цей факт заперечується, між сторонами існує спір про право.

Отже, спір про повернення спірних сум не є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єктів владних повноважень (відповідачі 1, 2), які у спірних правовідносинах не здійснюють владні управлінські функції, а виступають від імені держави як титульний володілець спірного майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

На підставі суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі та роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у Волноваському районі Донецької області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, - закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.11.2018.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Михайлик А.С.