Справа № 740/5060/18
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/5060/18
Провадження № 2-а/740/126/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.18

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК 18 № 135664 від 18 жовтня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у виді 255 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у вказаній постанові зазначено, що 18 жовтня 2018 року він рухався по вул.Борзнянський шлях на автомобілі DAF XF 95.430, державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричіпом до нього CENERAL TRAILERS, державний номерний знак СВ 8050ХТ, в зоні дії дорожнього знаку 3.15 «Рух вантажних автомобілів, маса яких перевищує 12 т, заборонено», чим порушив п.8.1 ПДР України.

В дійсності, 18 жовтня 2018 року близько 10-00 год він виїхав на вказаному автомобілі зі стоянки, яка розташована в м.Ніжині по вул.Генерала Корчагіна, 4, та рухався внапрямку вул.Незалежності, де його зупинив працівник поліції та повідомив, що він порушив вимоги дорожнього знаку 3.15 «Рух вантажних автомобілів маса яких перевищує 12 т заборонено» та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

В подальшому він продовжив рух і, проїжджаючи по вул.Борзнянський шлях, близько 11-30 год. 18.10.2018 його знову було зупинено працівником поліції ОСОБА_2, який також виніс виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за адмінправопорушення, за яке він вже був притягнутий менше години тому, а саме: за порушення вимог дорожнього знаку 3.15 «Рух вантажних автомобілів, маса яких перевищує 12 т, заборонено» та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Під час винесення постанови інспектор на його заперечення та клопотання не реагував, доказів про підтвердження вчинення ним правопорушення не надав, зокрема відповідачем не доведено встановлення дорожнього знаку «Рух транспортних засобів, масса яких перевищує 12 т, заборонено» на вулиці, по якій він рухався, як і не надано доказів тощо, що його автомобіль перевищує 12 т.

Вважає, що постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано доказів того, що ним вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, і обставини, викладені у постанові, не відповідають дійсності.

В судове засідання позивач не з*явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши про причини неявки, тому справу відповідно до ст.205 ч.3 КАС України вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об*єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватисья на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2018 року поліцейським СРПП №3 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії НК № 135664 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді 255 грн. штрафу за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 18.10.2018 року об 11.55 год. він, керуючи автомобілем DAF XF 95.430, державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричіпом до нього CENERAL TRAILERS, державний номерний знак СВ 8050ХТ, в м. Ніжині на вул. Борзнянський шлях порушив вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 12 т, заборонено», чим порушив вимоги п.п.8.1 ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У п. 1.9. ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 3.15 ПДР України «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує … т, заборонено» забороняє рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знакові.

Відповідно ч.1ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п*ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов*язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідачем, на якого в силу ч. 2 ст. 77 КАС України, покладено обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та переконливих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Відсутність належних та допустимих доказів не дає можливості прийти до висновку про те, що позивач допустив порушення вимог дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 12 т заборонено».

З врахуванням викладеного суд вважає, що постанова підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб*єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право, зокрема: скасувати рішення суб*єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.245, 251, 252 КУаАП, ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову серії НК № 135664 від 18 жовтня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, ухвалену поліцейським СРПП №3 Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у вигляді 255 грн. штрафу.

Копії судового рішення надіслати сторонам протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.