Справа № 240/4882/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Житомир справа № 240/4882/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною відмову, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій остання просить:

- визнати неправомірною відмову Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області викладену у листі №152/К-8 від 20.08.2018 щодо перерахунку ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області №1574/18 від 01.08.2018;

- зобов'язати Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, із застосуванням в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн, починаючи з 01 січня 2018 року, із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період, згідно наданої довідки;

- зобов'язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши довідку №1574/18 від 01.08.2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте відповідачем було відмовлено у здійсненні такого перерахунку, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не пройдено кваліфікаційного оцінювання. Не погоджуючись з таким рішенням Пенсійного фонду та вважаючи його протизаконним, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

У визначений судом строк, представником відповідача подано відзив №10505/07 від 12.11.2018 на адміністративний позов (а.с.53-55). Зі змісту якого слідує, що позовні вимоги щодо визнання відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» є такими, що суперечать переліку способів судового захисту, оскільки позивачем подано заяву про призначення пенсії не встановленого зразку, відповідно Пенсійним фондом надано тільки роз'яснення щодо вказаної заяви, відповідно жодних дій, бездіяльності, або прийняття рішення, що стосується питання щодо проведення перерахунку суддівської винагороди з січня 2018 року ОСОБА_1 відповідачем не вчинялися, таким чином у зв'язку із відсутністю рішення суб'єкта владних повноважень, спірні відносини між сторонами взагалі відсутні. У зв'язку з чим позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, у відповідності до ст.163 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем подано до суду відповідь на відзив від 20.11.2018. Вказала, що із змісту відзиву на позовну заяву вбачається часткове визнання відповідачем позовних вимог, тобто здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018, але на час розгляду справи відповідачем такий перерахунок не здійснено. Крім того, не вбачає підстав для прийняття до уваги судом твердження відповідача про невідповідність встановленому зразку поданої позивачем до Пенсійного фонду заяви про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки у своїй відмові відповідачем вказаного факту не зазначено, крім того вказана заява позивачу не повернена та позивачу роз'яснено тільки право на оскарження рішення до суду або Пенсійного фонду в разі незгоди з відмовою у здійсненні такого перерахунку. Вважає позицію відповідача викладену у відзиві надуманою, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ухвали суду від 22.10.2018 зупинено провадження в адміністративній справі № 240/4882/18 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №0640/3835/18 (№Пз/9901/52/18).

Однак, враховуючи те, що предмет позову у зразковій справі відрізняється від предмету позову у справі №240/4882/18, суд ухвалою від 26 жовтня 2018 року поновив провадження у даній справі.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, з'ясовуючи при вирішенні даної справи характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд враховує наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 06.04.1990 працювала на посаді судді та постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» №1515-VIII від 08.09.2016 звільнена з посади голови Романівського районного суду Житомирської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку на підставі статті 38 КЗпП України та статей 111,120 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та з 19.09.2016 відрахована зі штату суду (наказ №39-К від 19.09.2016).

01 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок суддівської винагороди з 01.01.2018 на підставі довідки №1574/18-Вих від 01.08.2018 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.35).

З вказаної довідки, виданої ОСОБА_1 встановлюється, що суддівська винагорода, станом на 01.01.2018, враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці і становить 31716,00 грн, у тому числі: посадовий оклад-17620,00 грн, надбавка за вислугу років 70% у розмірі 12334,00 грн та надбавка за адміністративну посаду голови суду 10% - 1762,00 грн.

Листом № №152/К-8 від 20.08.2018 Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України відмовило позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного утримання грошового утримання судді у відставці з урахуванням суддівської винагороди на посаді судді відповідно до вищевказаної довідки (а.с.37-38).

Підставою для відмови слугувало те, що позивач не проходила кваліфікаційне оцінювання, у зв'язку із чим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді визначається виходячи із суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010, відповідно підстави для проведення такого перерахунку відповідно до довідки № 1574/18-Вих від 01.08.2018, яка видана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Житомирській області відсутні.

Позивач, не погоджуючись із відмовою у проведенні такого перерахунку, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відтак, відповідно до приписів статтею 8 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР встановлено, що умови розміру оплати праці суддів та членів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, працівників її центрального апарату і територіальних органів визначаються законом.

Зокрема, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд регулює Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Проте, на час звільнення позивача у відставку діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 року (далі - Закон №2453-VI), у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015 та рішення Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08.06.2016, частина 3 статті 141 якого передбачала, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З матеріалів справи вбачається, що з 20.09.2016 ОСОБА_1 перебуває на обліку у Бердичівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці.

Тобто, у питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового норми Закону №2453-VI зберігають чинність, а позивач має право на перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у тому числі у зв'язку зі збільшенням посадового окладу.

За приписами частини 4 статті 142 Закону № 1402-VIII визначено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 130 Основного Закону України, передбачено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Аналогічне положення містила ч.1 ст.133 Закону №2453-VI.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.133 Закон №2453-VI, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Крім того, частина 1 статті 135 Закону № 1402-VIII містить імперативне обмеження, згідно з яким суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відтак, аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нерозривно пов'язаний із розміром суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Єдиною підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Між тим, за приписами пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до Законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Згідно пункту 1 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаний Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

У зв'язку з цим, з 01.01.2017 року посадовий оклад судді визначається не з розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а з "розрахункової величини", запровадженої пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1774-VІІ "Про внесення змін до яких законодавчих актів України".

Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Відповідно, суд акцентує увагу, що пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII імперативно встановлено, що починаючи з 1 січня 2017 року посадовий оклад судді встановлюється виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з огляду на зазначені зміни в законодавстві, саме з 1 січня 2018 року посадові оклади суддів мають бути встановлені, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн та відповідно у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Матеріалами справи підтверджено, а саме: довідкою №1574-Вих від 01.08.2018 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданій ОСОБА_1, що її суддівська винагорода станом на 01.01.2018, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного утримання суддям у відставці та становить 31716,00 грн, в тому числі: оклад у розмірі 17620,00 грн, надбавка за вислугу років 70% - 12334,00 грн та надбавка за адміністративну посаду голови суду 10% у розмірі 1762,00 грн.

Суд наголошує, що оскільки порядок визначення посадового окладу та інших виплат працюючого судді змінився з 01.01.2017 року, а зміна розміру складових суддівської винагороди працюючих суддів (збільшення посадового окладу) відбулася з 01.01.2018 року, отже саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у зв'язку із зміною грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, слід здійснити останній перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання та виплату їй в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, із застосуванням в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн, починаючи з 01 січня 2018 року, із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період, згідно вищевказаної довідки

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Вказану правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Щодо дати, з якої слід здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» слід вказати наступне.

Безпідставними, на думку суду, є посилання відповідача про застосування у спірних правовідносинах за аналогією спеціальної норми статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки відповідно до частини 6 статті 7 КАС України аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Слід наголосити, що відповідно до Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-VIII від 15 травня 2018 року, який набрав чинності 21 липня 2018 року, внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року, зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу II слово і цифри «1600 гривень» замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Відповідно, суд дійшов висновку, що дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме починаючи з 01 січня 2018 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо зобов'язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили, суд вказує наступне.

Відтак, в силу положень ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, з аналізу викладених норм вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Відповідно, в даному випадку суд, з метою захисту прав позивача та належного виконання судового рішення вважає за необхідне зобов'язати Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати звіт про виконання рішення суду.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги обставини даної справи, суд вважає за доцільне зобов'язати суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, порушене право позивача підлягає захисту шляхом здійснення перерахунку та виплату їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, із застосуванням в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн, починаючи з 01 січня 2018 року, із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період, згідно довідки Територіального управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області №1574/18 від 01.08.2018 року

Питання про розподіл судових витрат у даній справі здійснюється на підставі статті 139 КАС України, тобто всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що виступав відповідачем у справі,

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати неправомірною відмову Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Л.Карастоянової, 29, м.Бердичів, житомирська область, 13312, ) викладену у листі №152/К-8 від 20.08.2018 щодо перерахунку ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) з 01 січня 2018 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Територіального управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області №1574/18 від 01.08.2018.

Зобов'язати Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Л.Карастоянової, 29, м.Бердичів, житомирська область, 13312, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, із застосуванням в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн, починаючи з 01 січня 2018 року, із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період, згідно довідки Територіального управління Державної фіскальної служби України в Житомирській області №1574/18 від 01.08.2018 року.

Зобов'язати Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов