Справа № 0440/7037/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2018 року Справа № 0440/7037/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В. при секретарі судового засідання Музиці Я.І. за участю: позивача ОСОБА_1 представника позивача Просяник Н.П. представника відповідача 1 Вологжаніна О.Д. представника відповідача 2 Слободянюк Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
18.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, в якій просить:
- визнати наявність компетенції (повноважень) у Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання III групи інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності -13 жовтня 2014 року.
Ухвалою суду від 19.09.2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.
31.10.2018 року від представника відповідача 1 до суду надійшов письмовий відзив, в якому представник відповідача 1 у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі та зазначив, що документи позивача були розглянуті на комісії Міністерства оборони України та документи повернуті на доопрацювання.
Відповідачем 1 не відмовлено позивачу у його праві на таку допомогу, а обласним військовим комісаром лише запропоновано надати додаткові документи, які б підтверджували його право на виплату одноразової грошової допомоги. Представник відповідача 1 зазначив, що законодавством та підзаконними нормативно-правовими актами чітко визначений перелік документів, необхідний для призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю у зв`язку з частковою втратою працездатності, серед яких -документи, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зазначений документ позивачем надано не було, внаслідок чого неможливо визначити його право на отримання одноразової грошової допомоги. Також в судовому засіданні неможливо встановити, що поранення позивача не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
31.10.2018 року від представника відповідача 2 надійшов письмовий відзив, в якому представник відповідача 2 у задоволенні позовних вимог просив відмовити та зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими та незаконними, ґрунтуються виключно на особистих припущеннях позивача, оскільки позивачем при поданні документів на отримання грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю було порушено вимоги нормативних актів та введено в оману орган державної влади. Комісією Дніпропетровського ОВК документи ОСОБА_1 були розглянуті, за результатами розгляду яких комісія визначила обов`язковим надання ОСОБА_1 відповідного документу, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення особі тілесних ушкоджень. Дніпропетровським ОВК було запропоновано вказаний документ надати безпосередньо до облвійськомату. Крім цього, Дніпропетровським ОВК були вжиті заходи щодо непорушності права та досягнення наміру ОСОБА_1 на отримання ОГД, шляхом наданні відповідної допомоги за погодженням з позивачем для формування документів згідно з вимогами постанови КМУ від 25.12.2013 року №975., проте позивачем жодних документів не надавалось, позивач за наданням допомоги до Дніпропетровського ОВК не звертався, а отже вказаною можливістю не скористався.
15.11.2018 року від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій зазначено, що усі зазначені довідки МСЕК знаходяться в Дніпропетровському ОВК та при зверненні позивача щодо отримання виплати у своїй відповіді на Дніпропетровський ОВК, ні Міністерство оборони України не посилались на цю підставу як причину відмови у виплаті. Крім того, при встановленні інвалідності були різні захворювання та різні причини встановлення інвалідності, а тому факт, що ОСОБА_1 раніше вже встановлювалась інвалідність не має значення для розгляду даної справи. Крім того, позивач зазначив, що відповідачу у своїх відповідях не вказують дану підставу як причину відмови у виплаті. Позивач зазначив, що ним було надано усі можливі документи - копія обстеження ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» № 1Д від 17.02.2009 року, копія Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, у колишнього військовослужбовця Протокол № 349 від 05 травня 2009 року; копії Довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААГ № 005251 від 20.10.2014 року про встановлення 3-ї групи інвалідності; копії Довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА № 071472 від 17.10.2016 року про подовження 3-ї групи інвалідності. З поданих документів у тому числі вбачаються і причини та обставини отримання травми. Проте дійсно не відображається лише одна обставина - зокрема те, що травма не пов`язана із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Саме лише на це посилаються відповідачі у своїх рішенням. Проте, усі зазначені факти порушення - як те, що отримання травми було б пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження - було б відображено в особовій справі ОСОБА_1 , проте даний факт відсутній, що свідчить про те, що позивач ніколи не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, не вчиняв адміністративних проступків, навмисно не спричиняв собі тілесні ушкодження. Таким чином, на думку позивача, така вимога відповідачів є безпідставною та необґрунтованою.
У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в повному обсязі.
Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в повному обсязі.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідачів, оцінивши їх в сукупності, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив такі обставини справи.
З 13.10.2014 року позивачу було встановлено третю групу інвалідності, внаслідок поранення, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського ОВК з відповідною заявою та надав копії документів.
У зв`язку із неотримання відповіді на вказане звернення ОСОБА_1 повторно звернувся через Новокадацький районний військовий комісаріат м. Дніпра до Дніпропетровського ОВК з відповідною заявою.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносин регулюються Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991р. (надалі - Закон № 2011-XII) та постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Закон України № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XI, в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається та виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 10.03.2015 (справа №21-563а14), право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
На час звернення позивача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975
Пунктом 2 Порядку № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно з п. 12 Порядку № 975 - призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Згідно п. 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 до заяви про виплату одноразової грошової допомоги, надісланої Військовому комісаріату Дніпропетровського обласного військового комісаріату було надано пакет документів, а саме: копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, копія військового квитка, копія реквізитів «Ощадбанку», копія висновку бюро судмедекспертизи №1Д, копія витягу протоколу ЦВЛК №349, копія посвідчення інваліда ІІІ групи, копія довідки МСЕК.
Отже, суд зазначає, що відповідачами не було відмовлено позивачу у його праві на виплату одноразової грошової допомоги, а запропоновано надати додаткові документи, які б підтверджували його право на виплату одноразової грошової суми, а саме відповідного документу, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення особі тілесних ушкоджень.
Враховуючи перелік зазначених документів, суд погоджується із доводами відповідачів що до заяви про призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачем не було надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Вимога щодо надання такого документа пов`язана з необхідністю виконання норм статті 16-4 Закону , якими визначені підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. Законодавцем встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вже перелічених:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
г) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Позивач та представник позивача у судовому засіданні не заперечували відсутності у позивача згаданого документа, відсутність якого пояснили тим, що задля його отримання необхідно звертатися до відповідних архівних служб Російської Федерації, що потребує значних коштів, окрім того, за інформацією позивача, відповіді на такі запити, як правило, не надаються.
З копії витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв (протокол від 05.05.2009 року №349) видно, що травма, контузія та захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Тобто, зазначеним документом фактично встановлено причинний зв`язок між пораненням, контузією і захворюванням з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні позивача в країнах, де велись бойові дії.
Однак зазначений протокол не містить інформації про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Згідно з пунктом 21.22 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402), визначено, що розшук архівних документів, необхідних для вирішення питання про причинний зв`язок захворювань (поранень) колишніх військовослужбовців, проводять військові комісаріати.
Як зазначив у судовому засіданні представник відповідача 2, позивач до Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо сприяння в отриманні необхідних архівних довідок не звертався. Стосовно доводів представника про ненадання архівними службами Російської Федерації відповідей на запити зауважив про низку фактів надання Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації довідок на підтвердження обставин (фактів) отриманих військовослужбовцями поранень, контузій, травм, іншої інформації.
За відсутності військово-облікових документів на підтвердження факту поранень позивача під час проходження військової служби та вищевказаної довідки суд дійшов висновку про відсутність у позивача усіх визначених Порядком №975 документів, необхідних для вирішення відповідачем питання про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.
Водночас суд погоджується з доводами відповідачів про відсутність відмови Міністерства оборони України щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, що підтверджується змістом протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, згідно з яким документи позивача повернуті до Дніпропетровського обласного військового комісаріату на доопрацювання.
Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відтак, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
З урахуванням того, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати слід покласти на позивача згідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 листопада 2018 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко