Справа № 460/2697/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2018 року м. Рівне №460/2697/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області
про стягнення невиплаченого грошового забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

26.10.2018 відкрито позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про стягнення не виплаченого грошового забезпечення з підстав незаконності затримання даних виплат.

Згідно з позовною заявою позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 працював в Головному управлінні державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області. 22.08.2018 позивач був звільнений. На дату звільнення було нараховано, але не виплачено грошового забезпечення (заробітна плата) на загальну суму 56512,23 грн. Вказаний факт підтверджується довідкою від 30.08.2018 №03-643д/08 виданою відповідачем. Дії відповідача є незаконними, оскільки у відповідності з частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Вимоги вказаної статті відповідачем не виконується. На підставі викладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем у встановленні судом строки подано відзив на позовну заяву (а.с.15-29). У відзиві відповідач вказує на те, позивач проходив службу в ДПРЗ-1 з охорони обєктів (ПАТ "Рівнеазот") в періоди з 27.09.2010 по 17.04.2017 та з 01.12.2017 по 31.07.2018. В період з 18.04.2017 по 30.11.2017 позивач проходив службу в АРЗ СП ГУ ДНСНС. Позивачу нараховано, але не виплачено грошове забезпечення в сумі 55641,71 грн., зокрема за квітень 2017 року 8728,15 грн. та в період з 01.12.2017 по 31.07.2018 -46913,56 грн., тобто, в періоди проходження служби позивачем в ДПРЗ-1 по охороні обєктів ПАТ "Рівнеазот". За період проходження служби в підрозділі АРЗ СП ГУ ДНСНС з 18.04.2017 по 30.11.2017 грошове забезпечення позивачу виплачене повністю. Відповідач зазначає, що відповідно до умов Договору №1162 від 30.12.2016 "Про організацію підрозділу ДСНС України на обєктах ПАТ "Рівнеазот", укладеного між відповідачем та ПАТ "Рівнеазот", утримання підрозділу ДПРЗ-1, який утворений на підставі вказаного договору, здійснюється на договірних засадах. Тобто, за рахунок коштів субєкта господарювання при виконанні договірних зобовязань, а не за рахунок коштів Державного бюджету. Відповідач вказує, що ПАТ "Рівнеазот" систематично не перераховує кошти відповідачеві, за рахунок яких утримується ДПРЗ-1, що також слугувало підставою для звернення відповідача до господарського суду про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідженням письмових доказів суд встановив наступне.

Наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області №157 від 27.09.2010 (по особовому складу) ОСОБА_1 прийнятий на службу та зарахований в кадри ДСНС з присвоєнням спеціального звання " молодший сержант служби цивільного захисту", призначений на посаду пожежного 4 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Рівненській області з охорони обєктів (ПАТ "Рівнеазот") (далі ДПРЗ-1), та з укладанням контракту про порядок проходження служби строком на 3 роки (а.с.30).

Згідно з наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області №94 від 18.04.2014 (по особовому складу) та відповідно до рапорту, позивача призначено на посаду майстра газодимозахисної служби АРЗ СП ГУ ДСНС (а.с.31).

Наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області №302 від 01.12.2017 (по особовому складу) та відповідно до рапорту, позивач переведений на посаду пожежного-рятувальника 20 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Рівненській області з охорони обєктів (ПАТ "Рівнеазот") (а.с.32).

Наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області №201 від 01.08.2018 (по особовому складу) позивача призначено пожежним-рятувальником 9 Державного пожежно-рятувальної частини (м.Березне) 5 Державного пожежно-рятувального загону (м. Сарни) Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (а.с.33).

Згідно з наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області №219 від 22.08.2018 (по особовому складу) позивача звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік), припинено контракт за пунктом 173 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу та знято з усіх видів забезпечення (а.с. 34).

З матеріалів справи встановлено, що в період проходження служби в ДПРЗ-1 по охороні обєкт ПАТ "Рівнеазот" з 01.01.2017 по 17.04.2017 з нарахованого грошового забезпечення в сумі 32872,27 грн., утримано податків 6013,48грн., позивачу виплачені кошти в розмірі 18130,64 грн., що є грошовим забезпеченням за січень-березень 2017 року, не виплачене грошове забезпечення в розмірі 8728,15 грн. за період з 01.04.2017 по 17.04.2017.

Заборгованість у зазначеному періоді, а саме за квітень 2017 року становить 8728,15 грн. за вирахуванням податків, зборів, обов'язкових платежів (а.с. 35).

В період проходження служби позивачем з 18.04.2017 по 30.11.2017 нараховане грошове забезпечення в сумі 59095,80 грн., утримано податків 10285,83 грн., виплачено позивачу в повному розмірі 48809,97 грн. (а.с. 36).

В період проходження служби позивачем в ДПРЗ-1 по охороні обєкт ПАТ "Рівнеазот" з 01.12.2017 по 31.07.2018 нараховане грошове забезпечення в сумі 57322,04 грн., до утримання податків 10408,05 грн., до видачі (виплати) 46913,56 грн. (а.с. 37).

Отже, у ході судового розгляду судом зясовано, що позивачу нараховано, але не виплачено грошове забезпечення в сумі 55641,71 грн., зокрема, за квітень 2017 року (8728,15 грн.) та за період з 01.12.2017 по 31.07.2018 (46913,56 грн.), тобто, в періоди проходження служби позивачем в ДПРЗ-1 по охороні обєктів ПАТ "Рівнеазот".

Таким чином, сторонами не заперечується сума заборгованості з виплати грошового забезпечення позивачу за вказані періоди, проте відповідач заперечує наявність вини щодо невиплати суми заборгованості з огляду на порушення договірних зобовязань ПАТ "Рівнеазот" в частині належного та своєчасного перерахування коштів відповідачу, з яких, як стверджує відповідач, проводиться виплата, у тому числі, і грошового забезпечення позивача.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, у тому числі, порядок проходження служби цивільного захисту, соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту, врегульовані нормами Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до частини першої статті 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини першої статті 115 Кодексу цивільного захисту України, держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 125 Кодексу цивільного захисту України визначено, що держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обовязків.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначено Інструкцією про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.04.2015 № 475, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за №544/26989 (далі - Інструкція № 475), який був чинний на момент виникнення правовідносин.

Пунктами 2, 3 Інструкції № 475 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 4 Інструкції № 475 грошове забезпечення виплачується, зокрема, особам рядового і начальницького складу, які займають посади осіб рядового і начальницького складу, передбачені штатами в державних пожежно-рятувальних підрозділах (частинах).

Згідно з частиною першою статті 103 Кодексу цивільного захисту України щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту (пункт перший).

Обґрунтовуючи невиплату позивачу грошового забезпечення відповідач зазначає, що ПАТ "Рівнеазот" порушено договірні зобовязання в частині своєчасного та повного проведення розрахунків за договором про надання послуг з пожежно-рятувальної охорони обєктів ПАТ "Рівнеазот". Вказані кошти є джерелом фінансування грошового забезпечення у ДПРЗ-1.

Зазначені доводи відповідача суд відхиляє як безпідставні, позаяк контракт на проходження служби був укладений безпосередньо між позивачем та відповідачем (а.с. 52-53). Будь-яких зобов'язань за таким контрактом у ПАТ "Рівнеазот" не було. Відтак, обов'язок вчасного нарахування та виплати грошового забезпечення у відносинах публічної служби з позивачем покладено саме на відповідача.

Відповідно до пункту 7 Інструкції №475 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, визначених у кошторисі органу управління (підрозділу) на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 9 цієї ж Інструкції №475 визначено, що підставами для виплати грошового забезпечення є: наказ керівника (начальника) органу управління (підрозділу) про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, та встановлення відповідних окладів, надбавок, доплат тощо; наказ керівника (начальника) навчального закладу про зарахування на навчання із встановленням відповідних окладів, надбавок, доплат тощо; наказ про зарахування у розпорядження; наказ про усунення від виконання службових обовязків, відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від повноважень на посаді.

Згідно з пунктами 10 та 11 Інструкції №475 грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби. Виплата особам рядового і начальницького складу грошового забезпечення проводиться один раз за поточний місяць у період з 20 по 25 числа. У той самий термін виплачується грошове забезпечення за перерахунками у звязку з присвоєнням чергового спеціального звання, призначенням на іншу посаду, зміною розміру відсоткової надбавки за вислугу років тощо.

Суд враховує, що згідно з позицією Європейського суду з прав людини реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням гарантованих виплат, що здійснюються за рахунок бюджетних коштів, та базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (наприклад, "Кечко проти України", заява №63134/00, п.26 рішення від 08.11.2005; "Сук проти України", заява № 10972/05, п.24 рішення від 10.06.2011).

Зокрема, в частині 23 рішення "Кечко проти України" (заява №63134/00) Європейський суд зазначає: "Суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними".

Відтак суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень та юридична особа публічного права не може відмовляти у виплаті грошового забезпечення працівнику з підстави невиконання певного договірного зобовязання іншою юридичною особою, позаяк обов'язок виплати такого грошового забезпечення на підставі укладеного контракту в силу норм Кодексу цивільного захисту України та Інструкції №475 покладено саме на відповідача.

За встановлених обставин, суд вважає протиправним невиплату позивачу грошового забезпечення за квітень 2017 року, за грудень 2017 року, за період з січня 2018 року по липень 2018 року.

З матеріалів справи встановлено, що грошове забезпечення за травень 2017 року позивачу виплачене (а.с.36).

Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення невиплаченого грошового забезпечення в загальній в сумі 55641,71 грн. за такі періоди: квітень 2017 року в сумі 8728,15 грн., з грудня 2017 року по липень 2018 року, включно, в сумі 46913,56 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та належать до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат у порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (35200, Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул.1 Травня, буд.34 ; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Гетьмана Полуботка, 37; ) про стягнення грошового забезпечення задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області на користь ОСОБА_1 не виплачене грошове забезпечення за квітень 2017 року в сумі 8728,15 грн., за період з грудня 2017 року по липень 2018 року, включно, в сумі 46913,56 грн., а всього в загальній сумі 55641,71 (пятдесят п'ять тисяч шістсот сорок одну) гривню 71 копійка (сума вказана за вирахуванням податків та зборів, обов'язкових платежів).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.