Справа № 808/2099/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

22 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/2099/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року (суддя Прасов О. О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про стягнення заборгованості з виплати щорічної допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зміну способу і порядку виконання судового рішення до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість по виплаті щорічної допомоги до 05 травня за 2016 рік згідно зі статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік к розмірі 4450,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 року по справі № 333/6116/16-а частково задоволено позовні вимоги позивача, визнано протиправними дії відповідача щодо недоплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 05 травня та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щорічної разової допомоги до 05 травня за 2016 рік у сумі 4450 грн., видано виконавчий лист від 28.12.2016 року. На час звернення до суду з цим позовом постанова не виконана. Враховуючи наявність заборгованості зі сплати щорічної допомоги відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у розмірі 4450,00 грн., у позивача виникла необхідність звернутись до суду з позовом про стягнення коштів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.07.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивачем вичерпано всі законні можливості для забезпечення виконання рішення суду, а саме: неодноразові звернення до відповідача із заявами про виконання судового рішення; проведення державним виконавцем виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 року у справі №333/6116/16-а; подання державного виконавця до суду про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Таким чином, звернення до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення залишається єдиною можливістю для забезпечення виконання судового рішення в повному обсязі. Відмова у задоволенні позовної заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення позбавляє позивача конституційного та громадянського права на виконання судового рішення, що набрало законної сили та унеможливлює виконання судового рішення, що є невід'ємною частиною права на справедливий суд.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 по справі №333/6116/16-а (провадження №2-а/333/282/16), яка 05.12.2016 набрала законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району щодо недоплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до вимог ст.ст.12 і 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визнано протиправними; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016р. в сумі 4450 грн. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Відмовляючи в частині позовних вимог про стягнення з відповідача зазначеної допомоги, суд на підставі статті 162 КАС України дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача вчинити певні дії. (а.с.9-10)

28.12.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя по справі № 333/6116/16-а видано виконавчий лист, на підставі якого, 27.03.2017 року відкрито виконавче провадження № 53629301. (а.с.28,30)

На виконання постанови управлінням проведено перерахунок, в результаті якого позивачу нараховано 4730,00 грн., та зазначено, що виплата буде здійснена при надходженні грошових коштів на рахунки управління. На 2017 рік коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено.

Державний виконавець звертався до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення, ухвалою від 29.09.2017 року судом у задоволенні подання відмовлено.

Постановою державного виконавця від 16.11.2017 року у ВП № 53629301 повернуто виконавчий лист №333/6116/16-а, виданий 28.12.2016 року, та встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 16.11.2020 року.

Відповідно до змісту постанови державного виконавця підставою для повернення виконавчого документа вказано наступне: « 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. У відповідності до ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган (Управління пенсійного фонду України), здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Згідно листа боржника повідомлено, що на виконання постанови управлінням проведено перерахунок в результаті якого нараховано 4730,00 грн., виплата буде здійснена при надходженні грошових коштів на рахунки управління. На 2017 рік коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено. Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законами України про державний бюджет на відповідний рік. Управління пенсійного фонду України є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом України про державний бюджет України. Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 30.01.2013 визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Пунктом 6 Постанови передбачено у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом певний перелік документів. У відповідності до ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Державним виконавцем направлено відповідне подання до суду. Ухвалою по справі №333/6116/16-а від 29.09.2017 судом відмовлено в поданні державного виконавця. Таким чином на теперішній час, ураховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби. Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», постановою КМУ від 30.01.2013 №45 «Про внесення змін до постанови КМУ від 03.08.2011 №845» стягувачеві необхідно роз'яснити право на звернення до суду з заявою в порядку передбаченим ст.263 КАС Україниі у подальшому рекомендувати звертатися з відповідними виконавчими документами щодо стягнення коштів з державного органу безпосередньо до Державної казначейської служби України.»

Доказів оскарження вказаної постанови державного виконавця позивачем до суду не надано.

У межах даної справи позивачем подано позовну заяву про зміну способу а порядку виконання судового рішення - постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2016 по справі №333/6116/16-а.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 124 Конституції України та статтею 14 КАС України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічна норма міститься у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15.12.2017 року.

За приписами частини 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 15.12.2017 року) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. При цьому, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. (частина 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції з 15.12.2017 року))

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Для відновлення права ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку та виплати їй відповідних соціальних виплат Комунарським районним судом м. Запоріжжя прийнято постанову від 22 листопада 2016 року якою зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016р. в сумі 4450 грн.

Вказана судове рішення є невиконанним відповідачем в частині виплати суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 року, проте це не є підставою для зміни способу та порядку виконання судового рішення з зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити суми грошової допомоги на стягнення, оскільки відбувається дублювання існуючого та такого, що набрало законної сили судового рішення, яким вирішено спірні правовідносини.

За таких обставин, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Щодо посилання позивача у апеляційній скарзі на практику Європейського суду з прав людини, що орган державної влади не має права посилатись на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу, то колегія суддів вважає, що така практика не є підставою для зміни способу та порядку виконання рішення, а стосується саме заходів виконання рішення суду по суті позовних вимог про зобов'язання виплатити відповідні соціальні виплати.

За викладених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, пояснень про докази до апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 22.11.2018 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 22.11.2018.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя І.Ю. Добродняк