Справа № 752/22004/18
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/442/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16.11.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря судового засідання Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Садварія В»ячеслава Владиславовича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Садварія В.В. про визнання неправомірними дій інспектора щодо складення постанови серії ЕАА № 390107 від 04.05.2018 року, скасування цієї постанови в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтовує тим, що 04.05.2018 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Садварієм В.В. було винесено оскаржувану постанову, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 04.05.2018 року о 21-28 год. в м. Києві по вул. Заболотного, 7 під час керування транспортним засобом Тойота порушив вимоги п. 2.9.д ПДР України, а саме користувався під час руху транспортним засобом - засобом зв»язку не обладнаним технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук. Вважає зазначену постанову необґрунтованою, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, оскільки, його дійсно зупиняли працівники поліції 04.05.2018 року, однак, жодних претензій щодо порушення ПДР України, та зокрема, користування мобільним телефоном йому пред»явлено не було. Перевіривши документи, поліцейський зазначив, що він може їхати далі. Про оскаржувану постанову йому стало відомо із повідомленням відповідної виконавчої служби, в зв»язку з чим позивач просить суд поновити йому строк для її оскарження, оскільки, він пропущений з поважних причин. Також вважає, що дії працівника патрульної поліції були неправомірними, а тому просив їх визнати протиправними та скасувати постанову, закривши провадження у справі.

Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. До суду письмові заперечення або відзив на позов не надходив, в зв»язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

З копії постанови серії ЕАА № 390107 від 04.05.2018 року, копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., у зв'язку із скоєнням правопорушення, яке полягало в тому, що він 04.05.2018 року о 21-28 год. в м. Києві по вул. Заболотного, 7 під час керування транспортним засобом Тойота порушив вимоги п. 2.9.д ПДР України, а саме користувався під час руху транспортним засобом - засобом зв»язку не обладнаним технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив вимоги п. 2.9.д ПДР України.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.9.д ПДР України, водієві під час руху транспортного засобу забороняється користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вимогам цієї норми, відповідачем не подано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що позивач під час руху транспортним засобом користувався засобом зв»язку, тримаючи його у руці.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що копія оскаржуваної постанови не була вручена позивачу у встановленому законом порядку, про що свідчить відсутність підпису останнього, як і відсутня вказівка на те, що позивач відмовився від його отримання в присутності двох свідків.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів фотофіксації порушення інспектором патрульної поліції суду в ході розгляду справи надано не було, а тому, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором патрульної поліції не досліджувались, а отже до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а відтак при винесенні постанови посадова особа УПП в м. Києві припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, виходячи з положень ст. 77 КАС України, відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Втім, у даному випадку матеріали справи не місять жодних доказів (пояснень осіб, свідків, фото або відео фіксації, тощо) на підтвердження порушення позивачем вимог ПДР, окрім, висновків посадової особи патрульної поліції, що зафіксовані в оспорюваній постанові.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не надано суду переконливих доказів безпідставності позовних вимог та доказів правомірності дій під час винесення постанови та винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обгрунтованість та законність позовних вимог про визнання дій незаконними, а також визнання постанови протиправною та її скасування.

Також, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що даним рішенням суду оскаржувана постанова підлягає скасуванню, то провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Крім того, в позові позивач просив суд поновити строк на звернення до адміністративного суду з позовом, вказуючи, що він був пропущений з поважних причин, оскільки, він не знав про накладення на нього адміністративного стягнення і копію постанови взагалі не отримував, дізнавшись про неї у виконавчій службі.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що зі сторони відповідача не надано суду доказів належного вручення або направлення позивачу копії оскаржуваної постанови, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а тому вважає можливим поновити йому пропущений строк на звернення до адміністративного суду із позовом.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 251, 254, 256, 258, 268, 279, 288, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Садварія В»ячеслава Владиславовича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом.

Визнати неправомірними дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Садварія В»ячеслава Владиславовича щодо складання постанови про адміністративні правопорушення серії ЕАА № 390107 від 04.05.2018 року відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії ЕАА № 390107 від 04.05.2018 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Н.П. Чередніченко