Справа № 263/9113/17
Суддя: Ковтуненко В. О.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №263/9113/17
Провадження №2-а/263/26/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Ковтуненко В.О.,

при секретарі Турчиній Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області, ОСОБА_3 про скасування рішення та визнання недійним державного акту на право власності на земельну ділянку, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Маріупольської міської ради (далі ММР) про скасування рішення №5/29-5057 від 03.03.2009 року в частинні надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки АДРЕСА_1 та визнання недійним державного акту на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що оскаржуваним рішенням, у приватну власність ОСОБА_3 надана земельна ділянка АДРЕСА_1. На підставі вказаного рішення відповідач отримав державний акт про право власності на земельну ділянку. Приватизація земельної ділянки відбулась на підставі довідки СТ «Черемушки». Перевіркою прокуратурою було встановлено, що земельна ділянка НОМЕР_1 не мала права надаватися ОСОБА_3, що підтверджується вироком суду, згідно якого голова СТ «Черемушки» ОСОБА_6 була засуджена.

Позивачка та її представник надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Маріупольської міської ради надали суду заперечення проти позову та просили відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області надали суду заперечення проти позову та просили відмовити у їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Третя особа ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з членською книжкою члена садівничого товариства, ОСОБА_1 є членом СТ «Черемушки» з 30.03.2017 року.

Згідно із випискою з протоколу №189 зібрання членів правління, вирішено прийняти ОСОБА_1 в члени СТ «Черемушки» та закріпити за нею ділянки НОМЕР_2, НОМЕР_1.

Рішенням Маріупольської міської Ради від 03.03.2009 року №5/29-5057, передано у власність членам садового товариства «Черемушки» земельні ділянки у Приморському районі міста для ведення садівництва, а саме громадянину ОСОБА_3, земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) по АДРЕСА_1, площею 432 м2 (п.1.22).

Вироком Приморського районного суду міста Маріуполя від 07 червня 2012 року ОСОБА_6, яка була головою правління СТ «Черемушки», винна винною у вчинені злочинів, у тому числі незаконної передачі ОСОБА_3 земельної ділянки АДРЕСА_1, площею 432 м2, з садовим будинком, які тривалий час знаходилися у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Згідно з випискою з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 30.09.2016 року, керівник «Садівничого товариство «Черемушки» - ОСОБА_4.

Відповідно до пункту 1 статті 35 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Згідно з частиною першою статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

На підставі статті 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до частин 2, 3 статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, поряд з іншим, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Статтею 141 Земельного кодексу України зазначений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. За умовами ч.1 ст.149 ЗК України, вилучення земельної ділянки, наданої у постійне користування, може здійснюватись лише для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, в даному випадку, вилучення земельної ділянки НОМЕР_1 не проводилось, інші підстави для позбавлення ОСОБА_1 права землекористування судом не встановлені, а тому суд вважає, що позивачку без належних на те правових підстав та всупереч вимогам діючого законодавства позбавлено права землекористування.

Згідно із ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договорами купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі з земель державної чи комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше їм надані в користування; г) прийняття спадщини, ґ) виділення їм в натурі (на місцевості) належної їм земельної ділянки (паю).

За ч.5 ст.116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користування, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим кодексом.

З вищенаведеного слідує, що громадянин може порушувати питання про одержання ними безоплатно у власність чи в користування земельної ділянки, яка є вільною, тобто такою, що не перебуває у власності чи користуванні іншої особи.

Таким чином, ОСОБА_3 мав право ініціювати приватизацію спірної ділянки на своє ім'я лише після вилучення цієї ділянки у попереднього землекористувача.

Аналізуючи встановлені судом обставини та оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що земельну ділянку ОСОБА_1 було безпідставно виділено в користування ОСОБА_3, який в подальшому її приватизував на своє ім'я.

Згідно ч.ч 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 є членом СТ «Черемушки», її членство не було припинено, земельна ділянка АДРЕСА_1 використовується останньою, тому суд вважає що відповідач помилково, на підставі недостовірних даних постановив рішення про передачу спірної земельної ділянки ОСОБА_3

У зв'язку з викладеним та з тих підстав, що позивач позбавлений іншим способом реалізувати право на отримання права на земельну ділянку АДРЕСА_1, якою користується, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає, що п.1.22 рішення ММР від 03.03.2009 року №5/29-5057 про передачу ОСОБА_3, як члену СТ «Черемушки» у власність земельної ділянки НОМЕР_1 площею 432 м2, підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що також підлягає скасуванню пункт 2.16 рішення Маріупольської міської ради №5/29-5057 від 03.03.2009 року, щодо встановлення земельного сервітуту ОСОБА_3 на частку земельної ділянки площею 45 м2., розташованої у СТ «Черемушки» по АДРЕСА_1.

На підставі Земельного Кодексу України, керуючись статтями 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Управління Держкомзему у м. Маріуполі, ОСОБА_3 про скасування рішення та визнання недійним державного акту на право власності на земельну ділянку, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, задовольнити.

Скасувати рішення Маріупольської міської ради №5/29-5057 від 03.03.2009 року в частині надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Ковтуненко