Справа № 812/934/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року справа №812/934/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 р. у справі № 812/934/18 (головуючий І інстанції С.М. Чиркін), яке складено в повному обсязі 02 липня 2018 року у м.Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом ( з урахуванням уточнень) до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач) в якому просила суд:

- визнати дії Відповідача щодо переведення на пенсію відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» неправомірними;

- зобов'язати Відповідача перевести Позивача з пенсії за віком, яку отримує з 04.08.2015 та яка була призначена на загальних умовах на пенсію відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».

В обґрунтуванні позову зазначили, що позивач має стаж державної служби 16 років 09 місяців 04 дні. З 04 серпня 2015 року Позивач отримує пенсію за віком, яка була призначена на загальних умовах. На теперішній час Позивач звернулась із заявою до Відповідача щодо права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на що отримала відмову. Позивач з відмовою не погоджується, та з посиланням на норми Закону України № 889 «Про державну службу» вважає підтвердженим її право на призначення такої пенсії.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії-відмовив.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності ЗУ «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року) позивач не займала посаду державної служби, має менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців (вимоги п. 10 Прикінцевих та перехідних положень), а тому право на призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону №3723 у позивача відсутнє.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перебуває на обліку у Старобільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області як пенсіонер з 04.08.2015 та отримує пенсію за віком (а.с. 24-25, 47, 191).

Загальний стаж позивача складає 42 роки 6 місяців 28 днів, що підтверджується інформацією, зазначеною в розрахунку стажу (а.с. 151), в тому числі державна служба 16 років 09 місяців 24 дні.

Зазначена інформація кореспондується з відповідними записами в трудовій книжці позивача (а.с. 12-15).

Так Позивач працювала на посаді державного службовця з 02.11.1998 по 20.03.2015, звільнена з посади відповідно до статті 38 КЗпП України з виходом на пенсію (а.с. 28).

06.11.2017 Позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (а.с. 152).

Рішенням від 14.03.2018 № 3323-03-01 Відповідач відмовив Позивачу у переведенні з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з відсутністю стажу роботи на державній службі необхідного станом на 01.05.2016 (а.с. 168-169).

Суд перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апарату, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України «Про державну службу».

Згідно п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України «Про державну службу» № 889 визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

В пункті 10 зазначеного розділу вказано, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Колегія суддів звертає увагу, що в цьому пункті йдеться про осіб, які займають посади державних службовців на день набрання чинності Закону № 889.

З дня набрання чинності Закону № 889 (01 травня 2016 року) його дія, відповідно п.12 частини 3 статті 3 Закону № 889, на позивача не поширюється.

При таких обставинах ОСОБА_1 з дати набрання Законом № 889 не займає посаду державного службовця у розумінні п.10 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України «Про державну службу» № 889.

В пункті 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889, зазначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який зазначив, що відповідно Переліку посад державної служби, які обіймали особи - державні службовці, що належать до певної категорії посад, передбачених Законом № 3723, визначається Кабінетом Міністрів України ст.25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідно до частини 1 та 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994, № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби", визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, зокрема, на посадах суддів, прокурорів.

Тобто, посади, які обіймала ОСОБА_1 відносяться до стажу державної служби, однак застосувати п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889 також неможливо, оскільки як було встановлено судом першої інстанції стаж роботи на посадах державної служби складає 16 років 09 місяців 04 дні, тобто менше ніж 20 років.

При таких обставинах колегія суддів вважає помилковим доводи позивача про можливість застосування до позивача вимог ст.37 Закону № 3723.

До вищезазначених висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 20178 року по справі № 681/1033/17.

Колегія суддів зазначає, що Старобільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області діяло відповідно ст..19 Конституції України в межах наданих повноважень, відповідно до законодавства.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 р. у справі № 812/934/18- залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 р. у справі № 812/934/18- залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 22 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін