Справа № 803/912/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/778/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Філіпчука П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Костюкевич С.Ф.,

час ухвалення рішення: 13:17:10,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 30.07.2018,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, яким просив визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку пенсії з врахуванням 5% внаслідок отриманого захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов'язати відповідача здійснити з січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з врахуванням 5% внаслідок отриманого захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто 64% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що оскільки позивача звільнено зі служби не у відставку, а у запас у зв'язку з хворобою, то відповідач правомірно призначив йому пенсію у розмірі 59% грошового утримання, а тому немає підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії позивача у розмірі 64% відповідних сум грошового забезпечення. Крім того, на виконання вимог законодавства та рішення суду відповідач 08.12.2017 року провів перерахунок пенсії позивачу, як колишньому працівнику міліції з 16.02.2017 року та здійснив доплату за період з 16.02.2017 року до 31.12.2017 року в сумі 19885,97 грн., а також позивачу в рамках проведення масового перерахунку пенсії, зокрема, колишнім працівникам міліції з 01.01.2016 року проведено перерахунок його пенсії.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з'ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії, тобто на 01.01.2016 року, такий перерахунок проводився згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 року № 900-VIII, ст. ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». На той час нормами ст. 13 Закону № 2262-XII було передбачено, що пенсія за вислугу років в розмірі 55% грошового забезпечення призначається також особам, звільненим зі служби на підставі п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а саме через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, як у його випадку. При цьому, позивач зазначає, що визначальним фактом у спірних правовідносинах є сам факт захворювання, яке спричинило непридатність для подальшого проходження служби і зафіксоване у свідоцтві про хворобу. Водночас, розбіжність у формулюванні, вказаному у цьому свідоцтві, і формулюванні, яке міститься у п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», на переконання позивача, жодним чином не спростовує факту його непридатності до проходження служби саме через хворобу. Також позивач зазначає, що після набрання чинності цим законом, підзаконні нормативні акти, які б регулювали порядок проходження служби в органах національної поліції, порядок проведення лікарської та військово-лікарської експертиз, повноваження відповідних комісій, вимоги до прийнятих ними документів, прийнято не було. Проте до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» діяв Закон України «Про міліцію», який містив норми щодо пенсійного забезпечення працівників міліції, аналогічні тим, що передбачені для поліцейських.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому виклало свої заперечення проти вимог та доводів апеляційної скарги. Зазначило, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встанови суд, ОСОБА_1 з 1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом начальника Управління МВС України у Волинській області № 420 о/с від 21.10.2010 року позивача було звільнено у запас Збройних сил з 23.10.2010 року з посади начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування смт Іваничі і району та автомобільно-технічної інспекції ДАІ Управління МВС України у Волинській області, за пунктом 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Вислуга років позивача на день звільнення складала 23 роки 04 місяці 14 днів.

З 24.10.2010 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (Закон № 2262-XII) в розмірі 59% відповідних сум грошового забезпечення (50% основний розмір і по 3% за кожен рік служби понад 20 років).

26.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з урахуванням п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII, а саме в розмірі 64% грошового забезпечення, з моменту виникнення права на перерахунок - 01.01.2016 року.

Листом від 10.04.2018 року № 601/М-01 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017 року № 876/10703/17 08.12.2017 року йому проведено перерахунок пенсії як колишньому працівнику міліції, з 16.02.2017 року та здійснено доплату за період з 16.02.2017 року до 31.12.2017 року в сумі 19885,97 грн. Крім того, в рамках проведення масового перерахунку пенсії, зокрема, колишнім працівникам міліції з 01.01.2016 року йому було проведено перерахунок його пенсії та роз'яснено порядок такого перерахунку та виплати.

16.04.2018 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій вказував на необхідність здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII з моменту виникнення права на перерахунок.

Листом від 27.04.2018 року № 667/М-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що згідно з поданням про призначення пенсії від 08.11.2010 року, поданим УМВС України у Волинській області, він звільнений з органів внутрішніх справ України у запас за пунктом 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, а тому правових підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням підстав звільнення, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскарженої відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Відповідно до змісту наведених норм підставою для проведення перерахунку пенсії є введення нового чи фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій службовців, проведена на підставі рішення компетентного державного органу, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Абзацом 2 п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (Закон № 580-VIII) передбачено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено види, розміри та порядок виплати грошового забезпечення поліцейських.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року № 947, чинною станом на 01.01.2016 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та затверджено нові схеми посадових окладів керівних працівників та спеціалістів міжрегіонального та регіональних територіальних органів МВС та керівних працівників та спеціалістів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до змісту наведених норм збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичне складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Відповідно до п. 1 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до п. п. 23, 24 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Також згідно з абз. 1 п. 4 цього Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Як встановив суд, на виконання вимог наведених вище нормативних актів та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017 року у справі № 876/10703/17, якою ГУ ПФУ у Волинській області було зобов'язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, відповідач 08.12.2017 року здійснив перерахунок пенсії позивачу як колишньому працівнику міліції з 16.02.2017 року, провів доплату різниці за період з 16.02.2017 року до 31.12.2017 року в сумі 19885,97 грн., а також провів перерахунок пенсії позивача в рамках проведення масового перерахунку пенсії колишнім працівникам міліції з 01.01.2016 року.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження і вимога позивача про необхідність проведення перерахунку його пенсії з розрахунку 64% від сум відповідного грошового забезпечення є необґрунтованою з врахуванням такого.

ОСОБА_1 вважає, що розмір його пенсії повинен обчислюватись, виходячи з розміру 55% відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом «а» ст. 13 Закону України № 2262-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються, зокрема, в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов'язок» від 25.03.1992 року № 2232-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, було визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства в їх сукупності і системному зв'язку, колегія суддів вважає, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії - 50 чи 55, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме у відставку чи у запас.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_1 звільнений зі служби не у відставку, а у запас у зв'язку з хворобою, то відповідно до наведених норм він не має права на призначення пенсії у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення, яка призначається лише особам, звільненим у відставку за віком або станом здоров'я.

Доводи позивача про те, що на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії 01.01.2016 року ст. 13 Закону № 2262-XII було передбачено, що пенсія за вислугу років в розмірі 55% грошового забезпечення призначається також особам, звільненим зі служби на підставі п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, а саме через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Закон № 580-VIII набув чинності з 07.11.2015 року, тобто після звільнення ОСОБА_1 зі служби, не має зворотної дії в часі і ним, чи іншими законами не передбачено зміни формулювання підстав звільнення зі служби співробітників міліції, які були звільнені до набрання чинності цим законом і відповідного перерахунку пенсії.

А підстави перерахунку пенсії, як зазначено вище, визначені ст. 63 Закону № 2262-XII і позивачу був проведений перерахунок пенсії відповідно до вказаної норми у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення поліцейських.

Також колегія суддів вважає безпідставним покликання позивача в апеляційній скарзі на висновки щодо застосування норм законодавства, висловлені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 15.02.2018 року у справі № 820/6514/17 (касаційне провадження № Пз/9901/8/18) та від 26.06.2018 року у справі № 461/6561/17 (касаційне провадження № К/9901/2311/18), оскільки у даних справах були інші фактичні обставини, відмінні від тих, що є предметом спору в адміністративній справі, що розглядається.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ГУ ПФУ у Волинській області, керуючись нормами чинного на той час законодавства, правильно визначило ОСОБА_1 пенсію саме в розмірі 59% грошового утримання (50% за 20 років вислуги і 9% за 3 роки вислуги понад 20 років), а позивач не довів наявності правових підстав для перерахунку його пенсії в розмірі 64% відповідних сум грошового забезпечення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі № 803/912/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 23.11.2018 р.