Справа № 235/5620/18
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 р. Справа№235/5620/18

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі Покровське УПФУ, відповідач) про визнання протиправним рішення від 30.08.2018 року про відмову в поновленні виплати пенсії з 01.08.2018 року та зобовязання поновити нарахування та щомісячну виплату пенсії з моменту її припинення, тобто з 01.08.2018 року та виплачувати її щомісячно в подальшому.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2018 року справу передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Покровському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області з листопада 2014 року. Однак, з 01.04.2017 року відповідач припинив виплату пенсії, у звязку з чим позивач був змушений звернутись до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2018 року позовні вимоги задоволені і на виконання судового рішення з 01.04.2017 року виплату пенсії було поновлено та виплачена заборгованість у повному обсязі, але з 01.08.2018 року відповідач знову припинив її виплату, оскільки довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи була скасована, незважаючи на те, що позивач здійснив реєстрацію місця проживання за фактичною адресою перебування на підконтрольній українській владі території з 19.07.2017 року. Позивач звернувся до УПФ із заявою про поновлення виплати пенсії, проте рішенням Управління від 30.08.2018 року позивачу відмовлено у поновленні виплати пенсії у звязку з відсутністю реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Позивач вважає такі дії УПФ незаконними, оскільки вони порушують його конституційні права на пенсійне забезпечення. Виходячи з наведеного, позивач просить визнати протиправним рішення відповідача про відмову в поновленні виплати пенсії та у судовому порядку зобовязати поновити нарахування та щомісячну виплату пенсії з 01.08.2018 року, та виплачувати її щомісячно в подальшому.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у пятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

У відзиві на позов від 26 жовтня 2018 року представник відповідача зазначив, що позивач перебуває на обліку в Управлінні з 01.08.2014 року і при первинному зверненні до пакету документів заявником була долучена копія довідки внутрішньо переміщеної особи, дію якої в подальшому було продовжено до 25.11.2015 року, до 27.05.2016 року і до 24.11.2016 року, а на підконтрольній території позивач зареєстрований 19.07.2017 року за адресою: м. Покровськ, вул. Февральська, буд. 95. 21.08.2018 року позивач звернувся до Управління з заявою про продовження виплати пенсії і надав рішення (розпорядження) №4621 від 19.07.2017 року про скасування довідки ВПО. Рішенням Управління від 30.08.2018 року позивачу відмовлено в поновленні виплати пенсії на підставі постанови КМУ від 05.11.2014 року №637. У звязку з викладеним, представник УПФ вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

01 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що з моменту його реєстрації у м. Покровськ він повідомив відповідача про своє місце реєстрації, тому позивач вважає, що дії органу Пенсійного фонду повинні бути направлені на нарахування та виплату йому пенсії не як внутрішньо-переміщеній особі, а як громадянину України, який змінив місце реєстрації та проживання на території України. Також, позивач зазначив, що вбачає в діях відповідача ознаки дискримінації по відношенню до нього як до особи, яка змінила місце проживання та відсутність єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України згідно чинного законодавства, тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України і отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією паспорта громадянина України і копією пенсійного посвідчення серії АБ №070156 (а.с. 9).

З 01.04.2017 року відповідач припинив виплату пенсії, у звязку з чим позивач був змушений звернутись до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, визнані протиправними дії УПФ щодо припинення з 01.04.2017 року виплати пенсії позивачу та зобовязано УПФ поновити виплату пенсії з моменту припинення її виплати, та виплатити виниклу заборгованість (а.с. 17-22).

19.07.2017 року позивач здійснив реєстрацію місця проживання за фактичною адресою перебування на території, підконтрольній українській владі, а саме: м. Покровськ, вул. Февральська, буд. 95 (а.с. 11).

У подальшому, 21.03.2018 року Постановою державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №56031742, а постановою від 30.05.2018 року виконавче провадження було закінчено у звязку з повним виконанням рішення суду (а.с. 23, 24).

Листом № 8810/02/25 від 10.09.2018 року Покровським обєднаним управлінням Пенсійного Фонду України Донецької області повідомлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа, з березня 2017 року виплату пенсії було призупинено на підставі інформації Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. На виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду виплату пенсії було поновлено з моменту її припинення та виплачено виниклу заборгованість на виплатний період квітня 2018 року, з серпня 2018 року виплату пенсії тимчасово припинено у звязку з проведенням додаткових перевірок на підставі Порядку, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 (а.с. 14).

Сторонами не спростовується факт, що позивач перебуває на обліку в Покровському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, у звязку з чим, відповідно до частини 1 статті 78 КАС України, даний факт не підлягає доказуванню.

Спірним питанням у справі є обґрунтованість невиплати пенсії відповідачем позивачеві з 01.08.2018 року у зв'язку з скасуванням довідки ВПО, не зважаючи на те, що позивач зареєстрований на території підконтрольній українській владі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 47 Закону № 1058, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені статтею 49 Закону № 1058.

Згідно з частиною 1 статті 49 Закону №1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, частиною 1 статті 49 Закону № 1058, визначено перелік підстав, за наявності яких, виплату пенсії може бути припинено.

В матеріалах справи відсутні докази прийняття рішення територіальних органів Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії позивачу, як то передбачено статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 2 пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 (далі - Правила), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання (абзац 2 пункт 4 Правил).

Згідно наявних в матеріалах адміністративної справи відомостей, позивач ОСОБА_1, відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 19.07.2017 року за відомостями Покровської міської ради, 19.07.2017 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Позивач дійсно формально підпадає під ознаки, наведенні у статті 1 Закону України «Про забезпечення внутрішньо переміщених осіб», яка визначає поняття внутрішньо переміщеної особи. Втім, отримання цього статусу не є обов'язком, а є правом особи, яка вважає себе переміщеною особою і бажає скористатися відповідними гарантіями.

Як встановлено судом, позивач змінив місце свого постійного проживання та реєстрації, яке знаходиться на підконтрольній Україні території, з 19.07.2017 року зареєстрований на території України, тому його право на отримання пенсії не може ставитись у залежність від наявності у позивача довідки внутрішньо переміщеної особи та підтвердження місця фактичного проживання.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що УПФ протиправно припинило виплату пенсії позивачу з 01.08.2018 року.

Щодо позовної вимоги про визнання рішення про відмову в поновленні виплати пенсії від 30 серпня 2018 року протиправним, суд зазначає наступне.

Згідно положень ч.2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом скасування рішення відповідача про відмову в поновленні виплати пенсії від 30 серпня 2018 року.

В частині позовних вимог про виплату пенсії в подальшому, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі ст. 5 цього ж Кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, згідно вищезазначеним нормам чинного законодавства, судовому захисту підлягають вже порушені права, а не ті права, які ймовірно можуть бути порушені в майбутньому.

А отже, на думку суду позовні вимоги про виплату пенсії в подальшому є вимогами щодо захисту прав позивача у майбутньому, а не на час звернення до суду, а тому суд не може здійснювати захист прав та законних інтересів позивача за таких обставин, оскільки немає можливості встановити, чи будуть вони порушені в майбутньому.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в поновленні виплати пенсії від 30 серпня 2018 року ОСОБА_1.

3. Зобовязати Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та щомісячну виплату пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) з 01.08.2018 року.

4. В іншій частини позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Чучко В.М.