Справа № 810/4289/17
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4289/17 Суддя першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на проголошене о 13 годині 26 хвилині рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, повний текст якого складено 22 березня 2018 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до Вишгородського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі - Позивач, ТОВ «Комплекс Агромарс») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вишгородського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі - Відповідач, Вишгородське РУ ГУ Держпродспоживслужби в Київській області) про скасування постанови від 29.11.2017 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що до обов'язків і повноважень ГУ Держпродспоживслужби в Київській області належить не лише здійснення контролю, а й організація робіт по збору, утилізації та знищення загиблих тварин і побічних продуктів, у той час як, зафіксувавши в акті перевірки значну кількість загиблої птиці, Відповідач не вчинив жодних дій щодо контролю організації, утилізації таких відходів на підприємстві, підпорядкованому ГУ Держпродспоживслужби в Київській області. Крім того, суд підкреслив, що матеріалами справи підтверджується, що Позивачем вчинено всі необхідні дії, спрямовані на вивезення з урочища «Каланча» падежу та відходів інкубації, які були розміщені там тимчасово. Також судом критично оцінено твердження Відповідача про небезпеку таких відходів для життя і здоров'я людини, а також навколишнього природного середовища, з огляду на наявні у матеріалах справи лабораторні дослідження повітря, води і ґрунту. Поряд з викладеним, суд наголосив, що штрафні санкції застосовані до Позивача до моменту закінчення строку, встановленого приписом про усунення порушень.

Не погоджуючись із викладеним у постанові рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів стверджує, що суд першої інстанції не врахував, що Позивачем не було забезпечено направлення утворених на власних потужностях побічних продуктів тваринного походження на обробку, переробку з метою подальшої утилізації або для здійснення операцій з видалення та подання відповідної інформації до Відповідача. Зазначає про залишення поза увагою суду, що всупереч вимог Ветеринарно-санітарних правил, Позивачем вивезено загиблу птицю на земельну ділянку, а не на спеціально облаштований майданчик. Наголошує, що за наслідками перевірки виконання припису було встановлено усунення порушень не у повному обсязі; крім того, винесення постанови про накладення штрафу до закінчення строку виконання припису відповідає вимогам чинного законодавства. Звертає увагу, що за фактом заподіяння шкоди керівництву ТОВ «Комплекс Агромарс» було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.09.2018 року.

У додаткових поясненнях Відповідач наголошує, що суд першої інстанції безпідставно посилається на факт звернення ТОВ «Комплекс Агромарс» до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про стягнення збитків, оскільки рішенням суду у даній справі у задоволенні позову відмовлено.

Зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було застосовано до спірних правовідносин спеціальний закон, який їх регулює. Звертає увагу, що дії щодо утилізації відходів були вчинені ТОВ «Комплекс Агромарс» майже через місяць після утворення побічних продуктів, на момент перевірки виконання припису повністю його вимоги виконані не були, а належними первинними документами не підтверджується передачу на утилізацію Сквирській філії ДП «УКРВЕТСАНЗАВОД» відходів тваринного походження. Крім іншого, стверджує, що на Відповідача покладено саме контроль за організацією роботи зі збору, утилізації та знищення загиблих тварин і побічних продуктів тваринного походження, а не здійснення організації такого процесу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2018 року визнано необґрунтованою заяву ТОВ «Комплекс Агромарс» про відвід колегії суддів та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018 року у задоволенні заяви ТОВ «Комплекс Агромарс» про відвід колегії суддів відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018 року прийнято справу до свого провадження, поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.11.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Комплекс Агромарс» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає на помилковості посилання Відповідача на те, що застосування штрафних санкцій можливе до завершення строку виконання припису, є правомірним, адже саме застосування таких санкцій пов'язане з його невиконанням. Наголошує на неможливості притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності за відсутності вини. Стверджує, що виявлені порушення були усунуті в установлений Відповідачем строк. Крім того, звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, сформульований в якій принцип юридичної визначеності унеможливлює застосування санкцій виключно у випадку невиконання чи неповного виконання припису.

У судовому засіданні представники Апелянта доводи апеляційної скарги підтримали та просили її вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених в останній.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з викладених у відзиві на апеляційну скаргу підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 06.11.2017 року до голови Вишгородської районної державної адміністрації та начальника Вишгородського РУ ГУ Держпродспоживслужби у Київській області мешканцями села Гаврилівна Вишгородського району Київської області подано скаргу щодо факту виявлення на території села великих звалищ із яєць та залишків тваринного походження, а саме птиці, що у процесі гниття спричиняє нестерпний сморід (т. 1 а.с. 141-142).

У листопаді 2017 року працівниками Вишгородського РУ ГУ Держпродспоживслужби за погодженням з Державною регуляторною службою України від 17.11.2017 року №10188 (т. 1 а.с. 143-145) на підставі наказу ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 20.11.2017 року №68-Д (т. 1 а.с. 146), посвідчення (направлення) на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 20.11.2017 року №668 (т. 1 а.с. 147) проведено позапланову перевірку філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» з питань додержання оператором ринку вимог щодо поводження з побічними продуктами тваринного походження, не призначеними для споживання людиною.

У ході перевірки встановлено порушення Позивачем вимог:

- п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» та п. 3.20 глави 3 Ветеринарно-санітарних правил для птахівничих господарств і вимоги до їх проектування, затверджені наказом головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 03.07.2001 № 53, а саме: недотримання вимоги чинного законодавства до збирання, накопичення та утилізації відходів виробництва (трупи загиблої птиці, інкубаційні відходи), оскільки на земельній ділянці неподалік села Тарасівщина, було виявлено звалище побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною (відходи інкубації курячі, трупи птиці курей бройлерів), які мають ознаки та запах трупного розкладання;

- абз. 5, 6 п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», а саме - не подається щомісячна інформація про кількість і якість утворюваних побічних продуктів тваринного походження, а також щодо руху побічних продуктів тваринного походження відповідно до їх категорій, що також є порушенням абз. 5, 6 п. 5. ч.1 ст. 20 Закону України «Про основні принципи та вимоги щодо безпечності та якості харчових продуктів».

Викладені висновки зафіксовані в акті перевірки від 21.11.2017 року №24 (т. 1 а.с. 148-156), який підписано ТОВ «Комплекс Агромарс» із запереченнями, в яких зазначено про те, що на час перевірки всі трупи птиці та відходи інкубації були зібрані і вивезені на утилізацію до Сквирської філії ДП «УКРВЕТСАНЗАВОД», а в очищених місцях проведено рекультивацію ґрунту. Крім того, зазначено, що за результатами лабораторних досліджень ґрунту, відібраних і проведених ДІ «Київський обласний лабораторний цех» Міністерства охорони здоров'я України, перевищення забруднюючих речовин не виявлено.

На підставі викладених в акті перевірки висновків Вишгородським РУ ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 21.11.2017 року винесено припис №08 (т. 1 а.с 157), яким зобов'язано Позивача:

- забезпечити видалення всіх вказаних побічних продуктів тваринного походження (відходів інкубації курячих, трупів птиці курей бройлерів) із зазначеної земельної ділянки - до 05.12.2017 року;

- забезпечити надання до Вишгородського РУ ГУ Держпродспоживслужби в Київській області щомісячної інформації про кількість і якість утворюваних побічних продуктів тваринного походження, а також щодо руху побічних продуктів тваринного походження відповідно до їх категорій - до 03.12.2017 року та у подальшому щомісячно до 3-ого числа;

- розробити план заходів по усуненню порушень та надати інформацію про виконання вимог припису у термін до 05.12.2017 року.

Крім того, Відповідачем 23.11.2017 року складено протокол про порушення Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» (т. 1 а.с. 158-161), в якому зазначено, що відповідальність за вчинене правопорушення передбачено п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною». Також у цей же день Вишгородським РУ ГУ Держпродспоживслужби в Київській області вручено представнику Позивача повідомлення про розгляд справи про порушення Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», який відбудеться 29.11.2017 року о 10:00 (т. 1 а.с. 163).

За наслідками розгляду справи про порушення Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» Вишгородським РУ ГУ Держпродспоживслужби в Київській області прийнято постанову від 29.11.2017 року, якою за порушення вимог Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 25 якого, на ТОВ «Комплекс Агромарс» накладено штраф у розмірі двадцяти трьох мінімальних заробітних плат, а саме - 73 600,00 грн. (т. 1 а.с. 162).

На підставі встановлених вище обставин, а також за наслідками системного аналізу приписів ст. ст. 1, 3, 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а також Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №667, та Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 року №761, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на підтвердження матеріалами справи вчинення Позивача всіх необхідних дій, спрямованих на якнайшвидше усунення порушень вимог чинного законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» (далі - Закон про побічні продукти) визначає організаційні та правові засади діяльності фізичних та юридичних осіб, пов'язаної з утворенням, збиранням, перевезенням, зберіганням, обробленням, переробкою, утилізацією, видаленням побічних продуктів тваринного походження, не призначених або визнаних непридатними для споживання людиною, продуктів оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною.

Відповідно до ст. 7 даного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження належить, зокрема, здійснення державного контролю та нагляду у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження відповідно до вимог закону; надання операторам ринку обов'язкових для виконання приписів щодо усунення порушень законодавства про побічні продукти тваринного походження; вжиття заходів у межах своїх повноважень для усунення порушень цього Закону та притягнення винних осіб до відповідальності відповідно до закону; здійснення інших повноважень, передбачених законом.

Згідно Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (далі - Положення № 667), Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Пунктом 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 року № 761, встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема,

- забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю) за здоров'ям та благополуччям тварин, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, неїстівних (побічних) продуктів тваринного походження, кормів та інших об'єктів санітарних заходів, охороною території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - МЕБ), з територій інших держав або карантинних зон;

- здійснює державний нагляд (контроль) за: тваринами, харчовими продуктами, іншими об'єктами санітарних заходів, пов'язаними з продуктами тваринного походження, репродуктивним матеріалом, племінною справою у тваринництві, біологічними продуктами, патологічним матеріалом, ветеринарними препаратами, субстанціями, кормовими добавками, преміксами та кормами, засобами ветеринарної медицини, засобами догляду за тваринами та супутніми об'єктами, штамами мікроорганізмів, а також потужностями, що використовуються для їх виробництва, переробки, зберігання та обігу; діяльністю суб'єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини); організацією роботи зі збору, утилізації та знищення загиблих тварин і побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною.

Отже, саме на Держпродспоживслужбу та її територіальні органи належить питання щодо здійснення державного контролю та нагляду у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження відповідно до вимог закону.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Статтею 3 Закону передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб'єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб'єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб'єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб'єкта господарювання; дотримання умов міжнародних договорів України; незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об'єднань громадян; наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади; презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Згідно ст. 6 Закону підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» до 31.12.2017 позапланові заходи державного нагляду (контролю) могли здійснюватися органами державного нагляду (контролю): з підстави, передбаченої ч. 2 цієї статті за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності; за письмовою заявою суб'єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; за рішенням суду; у разі настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Як було встановлено раніше, позапланова перевірка філії ТОВ «Комплекс Агромарс» здійснювалася на підставі звернення фізичних осіб за погодженням за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, а відтак була призначена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. ч. 7, 8 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог припису від 21.11.2017 року №08 Позивач листом від 01.12.2017 року № 109 повідомив Вишгородське РУ ГУ Держпродспоживслужби в Київській області про усунення його вимог (т. 1 а.с. 7-8).

Водночас, як було встановлено раніше, 29.11.2017 року посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Київській області було прийнято оскаржувану постанову.

Вирішуючи питання щодо правомірності даного індивідуального акту та обґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для його скасування з огляду на викладені доводи Відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону про побічні продукти оператори ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження незалежно від форми власності зобов'язані направляти утворені на їхніх потужностях побічні продукти тваринного походження на оброблення, переробку з метою подальшої утилізації або для здійснення операцій з видалення.

Приписи пп. 3.20 п. 3 Ветеринарно-санітарних правил для птахівничих господарств і вимог до їх проектування, затверджених наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 53 від 03.07.2001 року, у кожному пташнику, інкубаторії потрібно мати промарковану тару, що легко дезінфікується, для збору відходів інкубації, загиблої і вибракуваної на забій птиці. Загиблу птицю, відходи інкубації і вибракуване поголів'я також маркують (номер пташника, номер партії, дату закладення яєць в інкубатор) і щоденно доставляють у відділення для розтину або санітарної бійні на спеціальному транспорті. Розтин загиблої і ветеринарно-санітарна експертиза вимушено забитої птиці проводять у день загибелі або вимушеного забою, і результати, із зазначенням причин загибелі або забою, заносять у спеціальний журнал. У сумнівних випадках відібраний патологічний матеріал або хвору птицю з пташника обов'язково направляють для дослідження в державну лабораторію ветеринарної медицини.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону про побічні продукти, особи, винні в порушенні норм цього Закону, несуть відповідальність відповідно до закону.

Оператори ринку (юридичні особи, фізичні особи - підприємці) у разі порушення законодавства про побічні продукти тваринного походження несуть таку відповідальність за утилізацію чи видалення побічних продуктів тваринного походження та продуктів оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження у спосіб, що суперечить вимогам цього Закону, - у вигляді накладення штрафу на юридичних осіб від двадцяти трьох до тридцяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - від восьми до п'ятнадцяти мінімальних заробітних плат.

З'ясовуючи обставини, що стали причиною та передували виникненню порушень з боку ТОВ «Комплекс Агромарс», суд першої інстанції встановив, що, як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2017 року без попередження ПрАТ «Київобленерго» відбулося неодноразове відключення електропостачання на філію «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», ПС 35/10 «Агромарс» а саме: о 00:12 год. було відключено лінії 35 кВ «Димер-Агромарс-А», «Димер-Агромарс; о 00:25 год. було відключено лінію 110 кВ «Северна - Козаровичі»; 00:25 год. відключено лінії 35 кВ «Димер-Агромарс-А», «Димер-Агромарс-Б»; 00:28 год. відключено лінії 35 кВ «Димер-Агромарс-А», «Димер-Агромарс-Б»; о 00:34 год. відключено лінії 35 кВ «Димер-Агромарс-А», «Димер-Агромарс-Б» о 3:02 год. відновлено електропостачання на ПС 35/10 «Агромарс», напруга подана по лініям 35 кВ «Димер-Агромарс-А», «Димер-Агромарс-Б» від ПС 35/10 «Димер»; по лінії 35 кВ «Катюжанка -1; 03:30 повністю відновлено електропостачання по бройлерним птахофермам № 9-31 (т. 1 а.с. 112).

Через знеструмлення бройлерної птахоферми відбулося вимкнення вентиляційної системи, що призвело до задухи та загибелі великої кількості птиці, що перебувала на підприємстві.

Про загибель великої кількості птиці Позивачем було повідомлено Головне управління Держпроспоживслужби в Київській області. Згідно складеного посадовими особами Відповідача акту епізоотичного обстеження бройлерної птахоферми № 30 філії Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» від 13.10.2017 року було встановлено, що падіж бройлерної птахоферми № 30 станом на 12.10.2017 року становив 61 346 голів (т. 1 а.с. 107-109).

Крім того, за фактом знеструмлення підприємства, що призвело до заподіяння істотної шкоди товариству та за зверненням ТОВ «Комплекс Агромарс» відкрито кримінальне провадження № 0000708, що внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 18.10.2017 року за ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України, а саме службова недбалість (т. 1 а.с. 110-111, 114-116).

Крім іншого, суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив, що Позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ПрАТ «Київобленерго» щодо стягнення збитків на суму 6 811 731,57 грн. На момент розгляду справи судом апеляційної інстанції рішення у справі № 911/3767/17 законної сили не набрало. Твердження Апелянта про те, що суд першої інстанції помилково послався на дану справі у зв'язку з тим, що рішенням Господарського суду Київської області від 20.04.2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Комплекс Агромарс», судова колегія вважає безпідставним з огляду на те, що Київський окружний адміністративний суд врахував виключно факт існування такої судової справи у контексті визначення ступеню вини Позивача у загибелі великої кількості птиці.

Колегією суддів враховується, що через велику кількість утворених відходів тваринного походження не з вини ТОВ «Комплекс Агромарс» та відсутність можливості забезпечення одночасної утилізації утворених відходів, Позивачем було вивезено загиблу птицю на земельну ділянку, що належить Позивачу, звідки у період з 12.11.2017 року по 20.11.2017 року останній систематично вивозив їх до спеціалізованого підприємства на утилізацію. Викладене підтверджується наявними у матеріалах справи копіями прибутково-видаткових накладних, приймальними квитанціями, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 1 а.с. 62-78), які підтверджують передання ТОВ «Комплекс Агромарс» до Сквирської філії ДП ««Укрветсанзавод» було передано на утилізацію до Сквирської філії ДП «Укрветсанзавод» 164 560,00 кг. відходів тваринництва.

При цьому посилання Апелянта на окремі, на його думку, недоліки складених первинних документів та відповідність останніх положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» судовою колегією оцінюється критично з огляду на те, що до предмету доказування у даній справі не входять питання дотримання суб'єктами господарювання правил ведення бухгалтерського обліку.

Крім іншого, суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив, що зі змісту наданого представником Відповідача відеозапису позапланового заходу від 21.11.2017 року та від 28.12.2017 року неможливо встановити, яка саме перевірка проводилась, оскільки запис датований 01.01.2008 року. Поряд з цим, зміст наданого відеозапису не дає підстав стверджувати про наявність масового забруднення, які могли б спричинити залишки відходів інкубації курячі, трупи птиці, курей бройлерів тощо.

Також суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання Апелянта на відеозапис, відзнятий Громадською організацією «Всеукраїнська організація «Зелений Фонд. Подолання гуманітарних та екологічних катастроф», який має назву «Екологічна катастрофа на Київщині с. Гаврилівна» (т. 2 а.с. 87А), оскільки межі предмету доказування у даній справі охоплюють вирішення питання щодо правомірності прийнятої ГУ Держпродспоживслужби в Київській області постанови про накладення штрафу від 29.11.2017 року, а не наслідків тимчасового розміщення на земельній ділянці залишків відходів інкубації курячої, трупів курей бройлерів.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Держпродспоживслужба визначає, що одним з її завдань у межах державного нагляду (контролю) є контроль за організацією робіт зі збору, утилізації та знищення загиблих тварин і побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною. Однак, зафіксувавши у акті наслідки надзвичайної ситуації та велику кількість загиблої птиці в результаті знеструмлення птахоферми, Відповідач не створив умов для належної організації утилізації таких відходів на одній із філій ДП «Укрветсанзавод», що підпорядковане Держпродспоживслужбі України.

Тобто, Відповідач як орган, який має на меті не тільки здійснювати державний контроль за тваринами, харчовими продуктами, іншими об'єктами санітарних заходів, пов'язаними з продуктами тваринного походження, репродуктивним матеріалом, племінною справою у тваринництві, біологічними продуктами, патологічним матеріалом, ветеринарними препаратами, субстанціями, кормовими добавками, преміксами та кормами, засобами ветеринарної медицини, засобами догляду за тваринами та супутніми об'єктами, штамами мікроорганізмів, а також потужностями, що використовуються для їх виробництва, переробки, зберігання та обігу, а й здійснювати контроль за організацію роботи зі збору, утилізації та знищення загиблих тварин і побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною, не вчинив дій щодо попередження порушень таких норм та/або якнайшвидшого їх усунення.

Водночас, суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив, що Позивачем було вжито усі можливі заходи по збору і вивезенню з урочища «Каланча» падежу й відходів інкубації, які розміщувались там вимушено і тимчасово, у зв'язку з виникненням обставин, що не залежали від волевиявлення ТОВ «Комплекс Агромарс».

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Як було зазначено вище, ч. 1 ст. 25 Закону про побічні продукти передбачає, що особи, винні в порушенні норм цього Закону, несуть відповідальність відповідно до закону.

Тобто, обов'язковою передумовою для притягнення оператора до відповідальності є встановлення його вини у порушенні норм вказаного Закону. Натомість, всупереч наведених норм Закону про побічні продукти, Відповідач, не пересвідчившись у наявності вини ТОВ «Комплекс Агромарс» у порушенні, на його переконання, норм п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону про побічні продукти, притягнув підприємство до відповідальності.

Вищенаведені обставини дають об'єктивні підстави вважати правильним висновок суду першої інстанції про невідповідність оскаржуваної постанови про накладення штрафу вимогам чинного законодавства, наслідком чого є її скасування у судовому порядку.

Поряд з викладеним, на переконання судової колегії, Київський окружний адміністративний суд обґрунтовано відхилив посилання Відповідача на те, що виявлені побічні продукти тваринного походження являють собою небезпеку для життя, здоров'я людей та навколишнього природного середовища, так як при гнитті білкових речовин утворюються такі сполуки, як аміак, сірководень, оксид вуглецю, альдегіди, оскільки лабораторні дослідження повітря, води і ґрунту, відібраних в місці тимчасового розміщення падежу птиці та яєчної шкарлупи, які проведені ДУ «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України» на виконання рішення Вишгородської районної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 13.11.2017 року (т. 1 а.с. 206-207), не виявили жодного перевищення забруднюючих речовин (т. 1 а.с. 191-205).

Посилання Апелянта на те, що на момент проведення перевірки у грудні 2017 року Позивачем не було забезпечено виконання вимог припису від 21.11.2017 року №08, судовою колегією оцінюється критично, оскільки доказів притягнення ТОВ «Комплекс Агромарс» до відповідальності за його невиконання, як це передбачено п. 8 ч. 2 ст. 25 Закону про побічні продукти, матеріали справи не містять.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами Відповідача, що чинне законодавство не ставить можливість притягнення суб'єкта господарювання у залежність від видачі контролюючим органу припису про усунення порушень або закінчення строку його виконання. Однак, оскільки, як було встановлено раніше, оскаржувана постанова ГУ Держпродспоживслужби в Київській області прийнята без урахування всіх вимог Закону про побічні продукти, вказаний помилковий проміжний висновок суду першої інстанції не впливає на правильність вирішення останнім даного спору.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до Вишгородського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про скасування постанови - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 21» листопада 2018 року.