Справа № 803/720/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/735/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Степанюк С.Є.;

від відповідача - Кузьменко О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Колківське лісове господарство» до Головного управління ДФС у Волинській обл. про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення сум грошових зобов'язань з прибутку підприємств та частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (суддя суду І інстанції: Сорока Ю.Ю.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 21.06.2018р. м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 21.06.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

19.04.2018р. позивач Державне підприємство /ДП/ «Колківське лісове господарство» звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем Головним управлінням /ГУ/ ДФС у Волинській обл. податкові повідомлення-рішення №№ та від 24.01.2018р.; стягнути з державного бюджету на користь позивача судові витрати (а.с.3-8).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. заявлений позов задоволено; визнані протиправними та скасовані винесені відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. податкові повідомлення-рішення №№ та від 24.01.2018р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській обл. на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762 грн. (а.с.95-99).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДФС у Волинській обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.103-104).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно інформації відділу з міжнародних податкових справ Податкового департаменту Міністерства фінансів Республіки Кіпр і за результатами проведеної перевірки виявлено невідповідність у задекларованих позивачем взаєморозрахунках в рамках експортного контракту № 7 від 27.01.2014р., укладеного з компанією «Avraam Mavixyl Wood LTD». Зокрема, валютна виручка в сумі 9098 євро (що в гривневому еквіваленті становить 116578 грн. 07 коп.) на рахунок позивача нерезидентом не перераховувалася, відповідно вказані кошти поступили від невідомої особи.

Таким чином, позивачем отримано дохід, який призвів до зростання власного капіталу за відповідні періоди, через що останні на підставі пп.135.5.15 п.135.5ст.135, п.137.10 ст.137 Податкового кодексу /ПК/ України підлягають відображенню в податковому обліку платника податків для визначення доходів та їх складу, із включенням до інших доходів за звітний податковий період.

Окрім цього, в порушення вимог процесуального закону судом не задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження без врахування думки останнього.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, упродовж 02.01.2018р.-04.01.2018р. відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП «Колківське лісове господарство» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні взаємовідносин із компанією «Avraam Mavixyl Wood LTD» по контракту № 7 від 27.01.2014р. за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., за результатами якої складено Акт перевірки № 495/14-09/00991597 від 11.01.2018р. (а.с.9-16).

Проведеною перевіркою встановлено наступні порушення:

ст.1 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994р. «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями);

п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.1, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137 ПК України, в результаті чого за звітний період 2014 рік занижено податок на прибуток на суму 20984 грн.;

п.п.5, 7, 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затв. наказом Міністерства фінансів /МФ/ України № 290 від 29.11.1999р., наказу МФ України № 73 від 07.02.2013р. «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», вимог Розділу III «Зміст статей звіту про фінансові результати», наказу МФ України № 433 від 28.03.2013р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності «Зміст статей звіту про фінансові результати» та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 17 «Податок на прибуток», затв. наказом МФ України № 353 від 28.12.2000р., п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затв. постановою Кабінету Міністрів /КМ/ України № 138 від 23.01.2011р., Закону України № 185-V від 21.09.2006р. «Про управління об'єктами державної власності» (із змінами та доповненнями), пп.153.3.1-153.3.3 п.153.3 ст.153 ПК України, в результаті чого занижено відрахування частини чистого прибутку за 2014 рік на суму 17487 грн.

Позивачем подані заперечення на висновки проведеної перевірки (а.с.17-19), за результатами розгляду яких відповідач вказав на те, що висновки Акта перевірки № 495/14-09/00991597 від 11.01.2018р. відповідають вимогам чинного законодавства в частині заниження доходу за 2014 рік на суму безповоротної фінансової допомоги в загальній сумі 116578 грн. (9098 євро), в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 20984 грн., і чистий прибуток (дохід), що підлягає сплаті до державного бюджету за 2014 рік, на загальну суму 17487 грн.; в частині нарахованої пені вимоги по запереченню слід задовольнити в сумі 18612 грн. 44 коп. (а.с.20-23).

На підставі наведеного Акта перевірки відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення - рішення:

№ від 24.01.2018р. про збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій на 17487 грн. (а.с.25);

№ від 24.01.2018р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на 41968 грн., з яких 20984 грн. за податковими зобов'язаннями та 10492 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.26).

За результатами процедури апеляційного оскарження збільшення сум грошових зобов'язань з податку на прибуток та частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій скарга позивача була відхилена, а спірні податкові повідомлення-рішення - залишені без змін (а.с.28-30, 31-33).

Підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугувало те, що податковий орган встановив здійснення позивачем зовнішньоекономічної діяльності через офшорні зони з компанією «Avraam Mavixyl Wood LTD» (Кіпр). Від компетентного органу Республіки Кіпр, а саме відділу з міжнародних податкових справ Податкового департаменту Міністерства фінансів Республіки Кіпр, надійшов лист від 12.04.2017р., яким підтверджено стосунки компанії «Avraam Mavixyl Wood LTD» з ДП «Колківське лісове господарство» лише по одному рахунку-фактурі № 554 від 08.12.2014р., по якому сплачено нерезидентом 950 євро. В подальшому будь-які інші рахунки-фактури не були отримані та не сплачувалися впродовж 2014 року та наступних років.

Таким чином, згідно наявних митних декларацій ДП «Колківське лісове господарство» фактично реалізувало товар невідомому нерезиденту на загальну суму 9098 євро.

Звідси, позивачем отримано дохід, який призвів до зростання власного капіталу за відповідні періоди, через що останні на підставі пп.135.5.15 п.135.5ст.135, п.137.10 ст.137 ПК України підлягають відображенню в податковому обліку платника податків для визначення доходів та їх складу, із включенням до інших доходів за звітний податковий період.

Згідно наявних матеріалів справи 27.01.2014р. між ДП «Колківське лісове господарство» (продавець) та компанією «Avraam Mavixyl Wood LTD» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 7, предметом якого є поставка на умовах базису FCA - Колки (згідно з правилами Інкотермс 2000) стовпів хвойних окорених (а.с.34-35).

Згідно п.2.1 цього контракту ціни на товар встановлюються в євро, розуміються на умовах FCA, також визначено орієнтовний обсяг контракту - 5000 штук на загальну суму 475000 євро.

Пунктом 6.1 вказаного контракту встановлено, що платежі за товар перераховуються в євро у повній сумі шляхом перерахування коштів на валютний рахунок продавця не пізніше 30 днів з моменту продажу товару, а також шляхом попередньої оплати. Пунктом 11.3 контракту визначено строк дії контракту до 31.12.2014р. з правом пролонгації.

На виконання умов даного контракту позивачем протягом 2014 року здійснювались поставки товару, що підтверджується рахунками-фактури, вантажними митними деклараціями (ВМД), специфікаціями та міжнародними товарно-транспортними накладними (а.с.39-67).

Оплата за придбаний товар проведена шляхом перерахування іноземної валюти на рахунки позивача, про що свідчать платіжні доручення в іноземній валюті (а.с.68-74).

При цьому, будь-які зауваження щодо первинних фінансово-господарських документів по взаємовідносинах ДП «Колківське лісове господарство» з вказаним нерезидентом відповідачем не наведені.

Таким чином, досліджені первинні документи повністю підтверджують факт здійснення господарських операцій між ДП «Колківське лісове господарство» та компанією «Avraam Mavixyl Wood LTD» щодо поставки стовпів хвойних окорених протягом 2014 року згідно укладеного контракту № 7 від 27.01.2014р.

При цьому, доводи ГУ ДФС у Волинській обл. про те, що сума 9098 євро, яка надійшла на валютний рахунок ДП «Колківське лісове господарство» від компанії «Avraam Mavixyl Wood LTD» за продукцію в рамках контракту № 7 від 27.01.2014р., не може вважатися валютною виручкою, через що остання за складом її визнання в бухгалтерському обліку є іншими доходами, які призвели до зростання власного капіталу за звітний податковий період, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України № 996-XIV від 16.07.1999р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, відповідно до ст.1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

За змістом ч.ч.1-2 ст.9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарських операцій.

Аналіз представлених позивачем документів, складених в рамках здійснення експортних операцій по контракту № 7 від 27.01.2014р., укладеному із компанією «Avraam Mavixyl Wood LTD», вказує на те, що останні повністю відповідають вимогам вказаного Закону та повинні розцінюватися як первинні документи.

З огляду на викладене, лист відділу з міжнародних податкових справ Податкового департаменту Міністерства фінансів Республіки Кіпр від 12.04.2017р. свідчить про невідображення нерезидентом спірних операцій в своєму обліку, що не може покладати додатковий тягар на позивача.

В частині кваліфікацій розглядуваних операцій як безповоротної фінансової допомоги колегія суддів враховує, що відповідно до пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) фінансова допомога - це фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Звідси, обов'язковим критерієм для визначення поняття безповоротної фінансової допомоги є отримання особою грошових коштів або інших матеріальних благ від конкретної сторонньої особи, при цьому отримувач коштів не несе будь-яких фінансових витрат чи матеріальних втрат. Як результат, фінансово-матеріальний стан особи змінюється в бік зростання, пропорційно отриманим грошовим коштам або матеріальним благам. Разом з цим така особа не може нести будь-які витрати чи збитки з даного приводу.

Таким чином, нормами п.14.1.257 ст.14 ПК України та матеріалами, наданими під час перевірки, спростовуються доводи ГУ ДФС у Волинській обл. стосовно заниження ДП «Колківське лісове господарство» доходу на суму безповоротної фінансової допомоги, оскільки отримані кошти від вказаної компанії-нерезидента сплачені на користь ДП «Колківське лісове господарство» в якості оплати за поставку товару за умовами контракту. В складеному Акті перевірки не обґрунтований висновок щодо позиції відповідача про віднесення отриманої оплати за реалізовані товари до безповоротної фінансової допомоги. Уявність реалізації товару обґрунтовано виключно листом, який надійшов на запит ГУ ДФС у Волинській обл. від компетентних органів Республіки Кіпр про здійснення ДП «Колківське лісове господарство» з компанією «Avraam Mavixyl Wood LTD» лише одного рахунку-фактури впродовж 2014 року на суму 950 євро.

Разом з тим, експорт стовпів хвойних окорених на користь компанії «Avraam Mavixyl Wood LTD» засвідчений належним чином оформленими митним органом - ВМД, які відповідно до постанови КМ України № 450 від 21.05.2012р. «Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій» не визнавались недійсними. Позивач включив до складу доходів відповідних звітних періодів кошти, отримані згідно банківських документів від фірми «Avraam Mavixyl Wood LTD» як дохід від реалізації готової продукції.

Відтак, повторне включення відповідачем вказаних коштів до складу інших доходів підприємства є необґрунтованим та не узгоджується з нормами ПК України.

Згідно з пп.13 п.2 ст.29 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України належать: частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету (у порядку, визначеному КМ України), та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Відповідно до п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затв. постановою КМ України № 138 від 23.02.2011р. (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств «Міжнародний державний центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затв. постановою КМ України № 138 від 23.02.2011р., передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Враховуючи ту обставину, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, тому не може вважатись обґрунтованим збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій в розмірі 17487 грн.

При винесенні постанови по справі колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009р. у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03), в якому зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

У вищевказаному рішенні наголошується й на тому, що платник податків не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також пеню.

Оцінюючи окреслені факти, судом першої інстанції правомірно надано перевагу письмовим доказам (первинним документам) та поясненням представників сторін, а також підставно враховано, що про реальність господарських операцій позивача з контрагентом-нерезидентом свідчить той факт, що товари були дійсно експортовані, пройшли відповідне митне оформлення, а також оплачені.

Інші висновки рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає підставними і обґрунтованими, оскільки такі відповідають вимогам податкового законодавства, діючого на момент виникнення спірних відносин.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого судового рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

В частині доводів апелянта стосовно порушення норм процесуального права колегія суддів наголошує, що заява відповідача від 11.05.2018р. про розгляд справи за правилами загального провадження (а.с.81) була розглянута судом; за результатами такого розгляду винесено ухвалу від 14.05.2018р. про відмову в задоволенні такого клопотання (а.с.87-88), яка відповідачем у поданій апеляційній скарзі не оскаржувалася.

Водночас, відповідно до ст.257 КАС України розглядувана справа обґрунтована віднесена судом першої інстанції до справ незначної складності та правомірно розглянута за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Також відповідачем не наведено, яким саме чином розгляд справи вплинув на правильність судового рішення, унеможливив дослідження питання факту та оцінки доказів тощо.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

При цьому висновок суду про неправомірність рішення податкового органу зроблено з дотриманням вимог КАС України, оскільки він, вживши заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, всебічно, повно та об'єктивно оцінив наявні у справі докази і постановив законне й обґрунтоване рішення.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДФС у Волинській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. в адміністративній справі № 803/720/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДФС у Волинській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 21.11.2018р.