Справа № 440/3671/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа №440/3671/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ) про зобов'язання щомісячно з 01.01.16 здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірі 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач був звільнений із служби в органах внутрішніх справ через хворобу та являється пенсіонером МВС; перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує щомісячну пенсію за вислугу років в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія позивачу розрахована виходячи з 53 відсотків відповідних сум грошового забезпечення за посадою (вислуга років - 21 рік). На переконання позивача, з 01.01.16 у нього виникло право на включення до розрахунку пенсії додаткового 5% від суми грошового забезпечення, оскільки зі служби в органах внутрішніх справ його звільнено у зв'язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в міліції.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 31-32/. При цьому посилався на те, що позивачу з 01.01.16 проведено перерахунок пенсії з урахуванням вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.18 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

А відповідно до частини третьої вказаної статті, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

05.11.18 судом одержано відповідь ОСОБА_1 на відзив /а.с. 49-51/, у якій позивач посилався на аргументи, викладені у позовній заяві.

З урахуванням приписів частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву позивача від 05.11.18 суд приймає у якості письмових пояснень у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, наказом УМВС України в Полтавській області від 29.11.04 №114 о/с старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку Лохвицького районного відділу капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з 30.11.04 за пунктом "б" статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (через хворобу у запас), що підтверджено копією витягу з наказу /а.с. 13/.

До матеріалів справи залучено копію свідоцтва про хворобу від 23.11.04 №285-С, виданого військово-лікарською комісією УМВС України в Полтавській області, у пункті 12 якого зазначено про пов'язаність захворювань позивача з проходженням служби в органах внутрішніх справ /а.с. 14-15/.

Позивачу з 01.12.04 ГУПФ призначено пенсію за вислугу років, основний розмір якої обчислено виходячи з 53 % грошового забезпечення (вислуга років - 21 рік), що підтверджено копією висновку про призначення пенсії /а.с. 37/.

У відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.16. При цьому, як підтверджено копією протоколу про перерахунок пенсії, основний її розмір розрахований виходячи з 53 % грошового забезпечення /а.с. 45, 48/.

02.10.18 позивач звернувся до ГУПФ із заявою, у якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.16 з урахуванням 5% грошового забезпечення до основного розміру пенсії /а.с. 16-17/.

Листом від 05.10.18 вих. №1534/М-03 ГУПФ повідомило позивача про відсутність підстав для збільшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 на 5%, оскільки позивач звільнений з органів внутрішніх справ через хворобу у запас, а не у відставку, як те передбачено статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погодившись з такою відповіддю суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України від 09.04.92 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

07.11.15 набув чинності Закон України від 02.07.15 №580-VIII "Про Національну поліцію", за приписами пункту 2 частини першої статті 77 якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Законом України "Про Національну поліцію" внесені зміни до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Законом України від 23.12.15 №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" підпункт 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацом другим, відповідно до якого за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Крім того, цим Законом статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

При цьому, відповідно до частини третьої статті 51 названого Закону, перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

24.02.18 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктом 3 якої передбачено проведення перерахунку з 01.01.16 пенсій, призначених згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського.

ОЦІНКА ДОВОДІВ СТОРІН

Суд враховує, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 53% грошового забезпечення, виходячи з наявності у позивача вислуги років - 21 рік.

У квітні 2018 року ГУПФ на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 24.03.18 №4/11440 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії позивача /а.с. 44-46/. При цьому, основний розмір пенсії обчислено виходячи з 53% грошового забезпечення.

Спір у даній справі стосується наявності у позивача права на збільшення суми грошового забезпечення при обчисленні основного розміру пенсії з 01.01.16 на 5% у зв'язку із внесенням змін до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Законом України "Про Національну поліцію".

Так, відповідними змінами законодавець передбачив гарантоване збільшення суми грошового забезпечення, з якого розраховується основний розмір пенсії, на 5% для поліцейських, які звільнені зі служби в поліції через хворобу.

Верховний Суд у постанові від 18.10.18 у справі №569/3371/17 зазначив, що підставою для призначення пенсії поліцейському у підвищеному розмірі є факт звільнення особи на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII (через хворобу).

У цій справі позивач звільнений зі служби в органах внутрішніх справ через хворобу до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію". На момент звільнення позивача з органів внутрішніх справ відповідна підстава була передбачена у пункті "б" статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, відповідно до якого особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Залученою до матеріалів справи копією свідоцтва про хворобу від 23.11.04 №285-С, виданого військово-лікарською комісією УМВС України в Полтавській області, підтверджено, що за результатами обстеження ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час /а.с. 14-15/. При цьому, у пункті 12 свідоцтва зазначено про пов'язаність захворювань позивача з проходженням служби в органах внутрішніх справ /а.с. 15/.

Таким чином, позивач звільнений з органів внутрішніх справи через хворобу, а його захворювання пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За вищевикладених обставин, суд, зважаючи на поширення на колишніх працівників органів внутрішніх справ гарантій пенсійного забезпечення, передбачених для поліцейських, виходячи з принципів верховенства права та рівності всіх перед законом, дійшов висновку про поширення на позивача приписів пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в частині збільшення на 5% суми грошового забезпечення, з якого обчислюється основний розмір пенсії позивача. При цьому, таке право у позивача виникло з 01.01.16, оскільки саме з цієї дати законодавець визначив необхідність проведення перерахунку пенсій колишніх працівників ОВС з урахуванням гарантій грошового забезпечення для поліцейських.

Доводи відповідача про те, що позивач не має права на збільшення суми грошового забезпечення для обчислення пенсії на 5%, обґрунтовані твердженням про звільнення ОСОБА_1 через хворобу у запас, а не у відставку, суд визнає безпідставними, оскільки спірні відносини стосуються застосування норми пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у редакції Закону України "Про Національну поліцію", якою право на збільшення розміру грошового забезпечення на 5% передбачено для осіб, язі звільнені зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини першої статті 77 названого Закону, а не для осіб, звільнених у відставку за віком або за станом здоров'я.

Оскільки на момент призначення пенсії вислуга років ОСОБА_1 становила загалом 21 рік, позивач має право на обчислення пенсії за вислугу років з 01.01.16 у розмірі 58% грошового забезпечення.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача суд враховує, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність порушеного права рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Таке порушення має бути реальним та стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів.

Заявлені позивачем позовні вимоги про зобов'язання відповідача щомісячно з 01.01.16 здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірі 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення по суті є вимогами на майбутнє, у зв'язку з чим не можуть бути задоволені судом у такій редакції.

Водночас відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд, зважаючи на встановлені у цій справі фактичні обставини, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою належного і всебічного захисту прав позивача зобов'язати ГУПФ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.16 у розмірі 58% грошового забезпечення та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір у даній справі виник внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача, суд вважає за можливе на підставі частини восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України покласти на відповідача судові витрати позивача повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмір 704,80 грн /а.с. 4-5/, а інші судові витрати у справі відсутні, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов'язанні суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб'єкта владних повноважень обов'язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов'язки виконати без достатніх зволікань.

У цій справі позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов'язання ГУПФ подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 337200) з 01 січня 2016 року у розмірі 58% грошового забезпечення та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; АДРЕСА_1, 337200) судові витрати у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кукоба