Справа № 813/3230/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3230/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року

11 год. 12 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., представниці позивача Іванейко Я.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) до ОСОБА_2 (80100, АДРЕСА_1) про стягнення податкового боргу, -

у с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідачки, 19.04.1964, на користь бюджету грошові кошти в сумі 8963,19 грн.

В обґрунтування цього позову позивачем зазначено про несплату узгоджених податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, військовому збору, на загальну суму 8963,19 грн. (пеня) у встановлені законом строки, та, як наслідок, існуванням податкового боргу перед бюджетом. Оскільки вжиті контролюючим органом заходи не мали наслідком добровільного погашення податкового боргу, позивач звернувся із цим позовом до суду.

З метою з'ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи із запитом від 23.07.2018 за вих. № 813/3230/18/19905/18.

30.07.2018 року за вх. № 23795 надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, згідно з якою адреса, зазначена у позовній заяві як зареєстроване місце проживання відповідачки відповідає адресі вказаній Відділом.

Ухвалою суду від 02.08.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Представниця позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавала.

Позиція відповідачки викладена у відзиві на позовну заяву за вх. № 25969 від 20.08.2018 (а.с.24-27). Покликалась на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 у справі № 813/553/18 у задоволенні позову Головного управління ДФС у Львівській області до відповідачки про стягнення коштів відмовлено. Відповідно до цього рішення, податкова заборгованість ОСОБА_2 станом на 20.04.2017 складає 54740,17 грн. Позивач скерував відповідачці вимогу на суму 54570,17 грн. за № 6540-17.

Відповідачкою повністю погашено цю заборгованість за квитанціями № 135 та № 134 від 26.02.2018. з огляду на наведене вважає, що погасила борг за податковою вимогою № 6540-17 від 20.04.2017 у повному обсязі.

Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд з'ясував фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

Згідно з довідкою про податкову заборгованість ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) № 6114/9/13-01-17-04-09 від 14.06.2018 має борг перед бюджетом станом на 12.06.2018 в розмірі 8963,19 грн. за платежами:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 8234,54 грн. (пеня);

- військовий збір у сумі 728,65 грн. (пеня) (а.с.11).

Відомості про існування заборгованості по пені за відповідними платежами підтверджуються відомостями зворотного боку облікової картки, що долучена до матеріалів справи (а.с.12, 13, 34-35, 43-44).

20.04.2018 контролюючим органом виставлено відповідачці податкову вимогу № 6540-17 на суму 54740,17 грн. (а.с.14), яка одержана нею 29.04.2017 (а.с.14, 14 зворот).

Оскільки заборгованість у сумі 8963,17 грн. є узгодженою, добровільно відповідачкою не сплачена, є податковим боргом, відповідач для її стягнення звернувся із цим позовом до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Відповідно до підпунктів 129.1.1 - 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня, яка розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Згідно з пунктом 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов'язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Таким чином, пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відтак, обов'язковою умовою для нарахування пені є наявність податкового зобов'язання, не сплаченого у визначений строк.

Згідно з підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України не сплачена платником податків у встановлений цим Кодексом строк сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, стають податковим боргом.

Судом встановлено, що податковий борг у сумі 54740,17 грн відповідачкою погашено лише 26.02.2018 і підтверджується квитанцією № 134 та 135 (а.с.30), і з наступного дня згідно з відомостями інтегрованої картки платника податків у такій відображено суму пені за період з 31.03.2017 по 26.02.2018 (а.с.43, 44).

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 7 розділу ІІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, нарахування пені розпочинається після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного Податковим кодексом України

Нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України) здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу Казначейства та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Таким чином, суд доходить висновку, що сума пені нарахована в день погашення суми податкового боргу підлягає стягненню з відповідача без необхідності повторного надіслання податкової вимоги на раніше існуючий податковий борг суми збільшеного зобов'язання.

Суд вважає безпідставними покликання відповідачки про продовження нарахування пені з 27.02.2018, оскільки період її нарахування чітко відображений у інтегрованих картках з відповідних платежів ОСОБА_2 Крім того, відповідні кошти зараховані на казначейський рахунок 27.02.2018, що також зазначено у таких картках.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з п. 95.1. ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 8963,19 грн. в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов Головного управління ДФС у Львівській області підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у межах розгляду цієї справи свідки не залучались, експертизи не проводились, судові витрати з відповідачки стягувати не слід.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) до бюджету податковий борг в сумі 8963 (вісім тисяч дев'ятсот шістдесят три) грн. 19 коп.

3. Судові витрати з відповідачки стягувати не слід.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2018 року.

Суддя Качур Р.П.