Справа № 540/2223/18
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2223/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач, Дніпровський РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області), в якому просить визнати протиправними дії Дніпровського РВ ДВС м.Херсона щодо відкриття виконавчого провадження № 55656775 від 29.01.2018 р. на підставі виконавчого напису № 12878 від 21.11.2017 р., виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 08.02.2011 р. у сумі 32851,32 грн. на користь ПАТ КБ "ПриватБанк"; скасувати постанови державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м.Херсоні Кондратюка М.О. від 29.01.2018 р. № 55656775 про відкриття виконавчого провадження та від 01.10.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату за місцем роботи ОСОБА_1

Свої вимоги мотивує тим, що при винесенні оскаржуваних постанов державним виконавцем порушено вимоги Закону України "Про виконавче провадження". Так, в підтвердження сплати авансового внеску замість оригінала відповідного документа заявником (ПАТ КБ "ПриватБанк") надано бланк платіжного доручення, на якому відсутні обов'язкові реквізити, а тому відповідач мав повернути виконавчий документ стягувачу відповідно до ст.4 Закону України "Про виконавче провадження". В постанові про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2018 р. не надано ОСОБА_1 семиденний строк для добровільного виконання рішення, не повідомлено про таку можливість та не роз'яснено права боржника. Зазначає, що всупереч вимог ст.68 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не здійснювались заходи щодо попередньої перевірки наявності майна чи коштів боржника до звернення стягнення на заробітну плату. Крім того, відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 01.10.2018 р., перерахування стягнутої заборгованості повинно здійснюватись Комунальним закладом "Обласна лікарня "Хоспис" на рахунок Дніпровського РВ ДВС м.Херсон, а не на рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк", як вказано в заяві стягувача. Також оскаржувані постанови не містять печатки відповідача та не отримувались ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку. Позивач зауважує, що виконавчий напис № 12878 від 21.11.2017 р., виданий приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 08.02.2011 р. у сумі 32851,32 грн. на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", на підставі якого відкрито виконавче провадження, вчинено з грубим порушенням ст.ст.87-89 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5. Вважає дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження протиправними, а постанови від 29.01.2018 р. про відкриття виконавчого провадження та від 01.10.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату за місцем роботи ОСОБА_1 такими, що підлягають скасуванню.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила в забезпечення позову зупинити дію постанови про відкриття виконавчого провадження № 55656775 від 29.01.2018 р., постанови від 01.10.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату за місцем роботи.

Ухвалою від 30.10.2018 р. повернуто ОСОБА_1 без розгляду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 01.11.2018 р. звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У зв'язку з усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою від 13.11.2018 р. відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 23.11.2018 р. на 10:00 год.

20.11.2018 р. до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2018 р. у зв'язку з перебуванням судді Бездрабка О.І. у відрядженні з 18.11.2018 р. по 21.11.2018 р., заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Дубровній В.А.

Ухвалою від 21.11.2018 р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 20.11.2018 р. повернуто заявнику.

23.11.2018 р. від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого вважає свої дії щодо відкриття виконавчого провадження № 55656775 від 29.01.2018 р. на підставі виконавчого напису № 12878 від 21.11.2017 р., виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 08.02.2011 р. у сумі 32851,32 грн. на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" правомірними, а постанови від 29.01.2018 р. та від 01.10.2018 р. такими, що не підлягають скасуванню.

20.11.2018 р. від третьої особи - приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., а 23.11.2018 р. від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представники відповідача, третьої особи - Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Частиною 4 статті 287 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Провадження у справі відкрито 13.11.2018 р., а тому останнім днем розгляду справи є 23.11.2018 р.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.01.2018 р. за № 1102/132024 до Дніпровського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області надійшла заява від ПАТ КБ "ПриватБанк" про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 24.11.2017 р. № 12878 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості у розмірі 32851,32 грн.

За результатами розгляду заяви 29.01.2018 р. державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Кондратюком М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55656775 з виконання виконавчого напису № 12878, виданого 21.11.2017 р. приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієвим А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу в сумі 32851,32 грн.

21.03.2018 р. державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Кондратюком М.О. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

27.04.2018 р. позивач звернулася до начальника Дніпровського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Братішевського В.С. зі скаргою щодо скасування постанов від 29.01.2018 р. про відкриття виконавчого провадження та від 21.03.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату, повернення стягувану виконавчого документа.

05.05.2018 р. начальником Дніпровського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Братішевським В.С. скасовано постанову від 21.03.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату, про що повідомлено листом від 11.05.2018 р. за вих. № 17145.

17.05.2018 р. ОСОБА_1 та її представник звернулися до начальника УДВС ГТУЮ у Херсонській області із заявою про проведення перевірки щодо правомірності відмови начальника Дніпровського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Братішевського В.С. у задоволенні скарги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Листом від 11.06.2018 р. за № 4036/02.4-14 позивача повідомлено про відсутність підстав для повернення виконавчого документа та про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 рекомендованим листом.

05.09.2018 р. ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

01.10.2018 р. державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області повторно винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Зі змісту листа директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 05.10.2018 р. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні її скарги та повідомлено про винесення постанови від 01.10.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Вважаючи дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження № 55656775, винесення постанов від 29.01.2018 р. про відкриття виконавчого провадження та від 01.10.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату боржника протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.3 ч.1 ст.3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404 передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

З аналізу наведених правових норм вбачається, що примусове виконання виконавчих написів нотаріусів здійснюється відповідно до вимог Закону № 1404 та їх виконання, у тому числі, покладено на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

Згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.

Положеннями ч.1 ст.4 Закону № 1404 передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку (ч.3 ст.4 Закону № 1404).

Разом з тим, п.2 розділу ІІ Інструкції № 512/5 передбачено, що при перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону державний виконавець враховує таке: повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; ім'я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім'я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері; відсутність коду за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі такого коду.

Дослідивши наданий до суду виконавчий документ, а саме виконавчий напис від 24.11.2017 р. № 12878, суд приходить до висновку про відповідність його форми та змісту вимогам Закону № 1404 та Інструкції № 512/5.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у виконавця при прийнятті виконавчого документа до виконання та вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження відсутні повноваження щодо надання правової оцінки виконавчому документу, натомість останній перевіряє виконавчий документ виключно на відповідність вимогам Закону № 1404.

В разі, якщо позивач вважає виконавчий напис нотаріуса незаконним, він повинен оскаржувати його у судовому порядку шляхом подання відповідного позову, а не в рамках адміністративної справи про оскарження дій та постанов державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчий дій.

Позивачем не надано до суду судового рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса від 24.11.2017 р. № 12878 недійсним (протиправним, незаконним) та його скасування.

З матеріалів справи слідує, що представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Дніпровського РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 12878 від 21.11.2017 р. щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 32851,32 грн. До заяви долучено платіжне доручення від 29.12.2017 р. № PROM9BBW8Y про сплату авансового внеску в розмірі 657,03 грн.

У позові ОСОБА_1 стверджує, що державний виконавець мав повернути виконавчий документ стягувачу, оскільки платіжне доручення про сплату авансового внеску надано представником ПАТ КБ "ПриватБанк" не належної форми.

Згідно ч.1 ст.26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.2 ст.26 Закону № 1404).

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 (далі - Інструкція № 22).

Пунктом 1.4 Інструкції № 22 визначено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

За змістом п.2.2 Інструкції № 22 бланки розрахункових документів (крім розрахункових чеків, що належать до документів суворого обліку та/або виготовляються і розповсюджуються централізовано) виготовляються на папері формату А4 або А5 будь-яким способом (друкарським, з використанням комп'ютерної техніки тощо) за умови обов'язкового забезпечення наявності та схематичного розташування всіх елементів (рамки, лінії, текстові елементи тощо, за винятком цифр у квадратних дужках, що позначають номери реквізитів) згідно із зразками, наведеними в додатках до цієї Інструкції.

Усі текстові елементи бланків мають бути виконані українською мовою.

Платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків (п.3.1 Інструкції № 22).

Згідно п.3.3 Інструкції № 22 банк отримувача до настання дати валютування, що зазначена в електронному розрахунковому документі, зараховує переказані кошти на відповідний рахунок і не пізніше наступного робочого дня згідно з порядком, передбаченим у договорі, повідомляє отримувача про надходження на його адресу коштів та дату їх валютування.

Банк, що обслуговує отримувача, зобов'язаний зарахувати кошти на рахунок отримувача на початок операційного дня, який визначений датою валютування.

Якщо дата валютування припадає на неробочий день, то банк отримувача зараховує кошти на його рахунок на початок першого робочого дня, наступного за днем, який визначений датою валютування.

Операцію з перерахування коштів з відповідного рахунку на рахунок отримувача банк отримувача оформляє меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер і дату електронного розрахункового документа, а також повторює текст реквізиту "Призначення платежу" цього електронного розрахункового документа.

Положеннями п.1 розділу VII Інструкції № 512/5 визначено, що авансові внески стягувачів перераховуються на окремий небюджетний рахунок, відкритий Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування, приватним виконавцем в банках (далі - рахунок авансових внесків).

Так, дослідивши платіжне доручення від 29.12.2017 р. № PROM9BBW8Y про сплату авансового внеску в розмірі 657,03 грн., суд приходить до висновку про те, що даний документ не відповідає вимогам Інструкції № 22 та ст.26 Закону № 1404. Однак, підставою для відкриття виконавчого провадження є, зокрема, надходження коштів на розрахунковий рахунок органу ДВС, що відповідно і відбулось. Надходження коштів у сумі 657,03 грн. від ПАТ КБ "ПриватБанк" підтверджується випискою по банківському рахунку Дніпровського РВ ДВС від 04.01.2018 р.

Твердження позивача про невідповідність номера виконавчого провадження, за яким повинно бути сплачено авансовий платіж, та номера на бланку платіжного доручення, за яким нібито сплачено авансовий внесок, суд вважає безпідставним, так як на момент сплати авансового внеску виконавче провадження ще не було відкрито, а тому у платіжному дорученні від 29.12.2017 р. № PROM9BBW8Y про сплату авансового внеску в розмірі 657,03 грн. обґрунтовано зазначено номер виконавчого напису нотаріуса (№ 12878).

За наведених обставин, та враховуючи, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 55656775, є чинним, авансовий внесок стягувачем (ПАТ КБ "ПриватБанк") сплачено у належному розмірі, суд дійшов висновку, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законом № 1404.

При цьому, інші доводи позивача, а саме, щодо порушень, на його думку, допущених приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, наявності чи відсутності заборгованості за кредитним договором, правильності наданого банком розрахунку (його достовірності), суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються законності дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження та повинні вирішуватися в порядку цивільного законодавства шляхом подачі відповідного позову.

Згідно з положеннями ч.5 ст.26 Закону № 1404 та п.5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У разі виконання рішення майнового характеру в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою (додатки 1, 2) протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджає його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

За змістом п.1 ст.28 Закону № 1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2018 р. державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Кондратюком М.О. розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису № 12878, виданого 21.11.2017 р. ПН Чернігівського МНО Завалієвим А.А. щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" у сумі 32851,32 грн., за результатами чого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55656775.

Пунктом 2 вказаної постанови зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 3285,13 грн. (п.3 постанови).

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2018 р. направлено ОСОБА_1 07.02.2018 р. за адресою: АДРЕСА_1 (вказана у виконавчому написі від 24.11.2017 р. № 12878). Вказане рекомендоване поштове відправленням повернулось до Дніпровського РВ ДВС за закінченням терміну зберігання 13.03.2018 р.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2018 р. відповідач мав надати ОСОБА_1 семиденний строк для добровільного виконання виконавчого напису, оскільки чинний Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. не містить таких вимог.

Щодо постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 01.10.2018 р. суд зазначає наступне.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.18 Закону № 1404 визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст.10 Закону № 1404 заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68 - 70 Закону.

Статтею 68 Закону № 1404 визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

З аналізу вказаних норм вбачається, що при виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують п'ять мінімальних розмірів заробітної плати, виконавець у першу чергу перевіряє наявність коштів на рахунках боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника.

Пунктом 3 розділу Х Інструкції № 512/5 передбачено, що постанова повинна містити: повне найменування та місцезнаходження підприємства, установи, організації, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи чи фізичної особи - підприємця, якій надсилається постанова, та її місце проживання; порядок стягнення суми боргу; розмір відрахувань; реквізити рахунку органу державної виконавчої служби, рахунку приватного виконавця, на який необхідно перераховувати стягнуті кошти; вимогу щодо направлення звітів про здійснені відрахування та виплати із зазначенням періодичності подання звітів та адреси, на яку необхідно направляти звіти; роз'яснення про відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог Закону (у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника). Постанова підписується виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2018 р. державним виконавцем здійснено запити до УПФУ щодо трудових відносин ОСОБА_1, щодо отримання нею пенсії; до Державної фіскальної служби України щодо номерів рахунків та джерел отримання доходів ОСОБА_1

Згідно з відповіддю УПФУ від 29.01.2018 р. ОСОБА_1 працює у Комунальному закладі "Обласна лікарня "Хоспіс" Херсонської обласної ради.

Отже, державним виконавцем здійснено всі дії щодо встановлення наявності у боржника - ОСОБА_1 майна та рахунків.

Щодо перерахування стягнутої заборгованості ОСОБА_1 на рахунки Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.44 Закону № 1404 органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках (далі - депозитний рахунок).(п.1 р.VII Інструкції).

Частиною 1 статті 47 Закону № 1404 передбачено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки (ч.3 ст.47 Закону № 1404).

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (ч.1 ст.69 Закону № 1404).

Таким чином, вказані доводи позивача щодо неправомірності оскаржуваних постанов є необґрунтованими.

Згідно ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 194, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (73036, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Перекопська, 166, код ЄДРПОУ 3490679), треті особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 4360570), приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович (АДРЕСА_3) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 11.5