Справа № 820/4707/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2018 року

Київ

справа №820/4707/17

адміністративне провадження №К/9901/52116/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуГоловного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
на постановуХарківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року (суддя А.В. Сліденко)
та постановуХарківського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року (колегія у складі суддів: В.А. Калиновський, З.О.Кононенко, В.О. Бондар)
у справі№ 820/4707/17
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізований «Проектно-будівельний монтажний поїзд - 753»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
проскасування наказу №5263 від 28 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізований «Проектно-будівельний монтажний поїзд - 753» (далі - ТОВ «Спеціалізований «Проектно-будівельний монтажний поїзд - 753») звернулось до суду із адміністративним позовом, в якому просило скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 28 вересня 2017 року №5263 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Спеціалізований «проектно-будівельний монтажний поїзд - 753».

Позовні вимоги мотивовані тим, що одержані від контролюючого органу запити про надання інформації та пояснень є безпідставними, вимоги запитів виконанню не підлягали, а відтак і прийнятий через невиконання цих запитів наказ є протиправним.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 28 вересня 2017 року №5263.

Рішення судів обґрунтовані тим, що відповідач як суб'єкт владних повноважень у ході розгляду справи не довів наявності обґрунтованих та достатніх сумнівів у вчиненні платником податків податкового правопорушення у розумінні ст. 109 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю, оскільки вважає, що судові рішення були ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги є аналогічними обґрунтуванням його апеляційної скарги.

Відзив на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області на підставі пп. 20.1.4 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1 ст. 61, пп. 62.1.3 ст. 62, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України прийнято наказ від 28 вересня 2017 року № 5263 «Про ведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Спеціалізований «Проектно-будівельний монтажний поїзд - 753».

Прийняттю наказу № 5263 передувало направлення на адресу позивача письмових запитів про надання документальних підтверджень та пояснень:

від 31 січня 2017 року №550/10/20-40-14-08-18 по відносинам платника з ТОВ «Укрспецкабель» за липень-серпень 2016 року, а також по відносинам платника з НВФ «Промкомплект» за листопад 2016 року;

від 20 лютого 2017 року №1296/10/20-40-14-11-18 по взаємовідносинам з ТОВ «Ваго-Рев» за період березень-квітень 2016 року;

від 26 липня 2017 року №11271/10/20-40-14-11-18 по взаємовідносинам платника з ТОВ «Елфаст» за період березень 2017 року;

від 03 серпня 2017 року №12051/10/20-40-14-11-18 по взаємовідносинам платника з ТОВ «Опер Агро Хаус» за червень 2017 року та по взаємовідносинам платника з ТОВ «Компанія «Хвиля» за червень 2017 року.

Дані запити вмотивовано посиланням на пп. 16.1.5 ст. 16, 16.1.7 ст. 16, пп. 20.1.2 ст. 20, п. 1 абз. 3 пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що тексти вказаних запитів не містять викладення підстав для надання документів.

На підтвердження доводу про існування підстав для формування запитів відповідачем було надано: Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо НВФ «Промкомплект» за звітний період декларування ПДВ - листопад 2016 року від 29 грудня 2016 року; Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Ваго-Рев» за звітний період декларування ПДВ - березень 2016 року, квітень 2016 року від 03 листопада 2016 року; Узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «Елфаст» за звітний період декларування ПДВ березень - травень 2017 року від 26 червня 2017 року; Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Опер Агро Хаус» за звітний період декларування ПДВ - 01 квітня 2017 року - 25 липня 2017 року; Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Компанія «Хвиля» за звітний період декларування ПДВ - 01 квітня 2017 року - 25 липня 2017 року.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245.

Право на проведення перевірки, в тому числі документальної виїзної визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Аналогічні положення закріплені в пункті 9 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245.

За змістом положень п. 73.3 ст. 73 ПК України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об'єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Суди попередніх інстанцій, здійснивши аналіз направлених податковим органом ТОВ «Спеціалізований «проектно-будівельний монтажний поїзд - 753» запитів, дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання правомірним припущення контролюючого органу про вчинення платником податку правопорушення виключно з посиланням на документи, складання яких не передбачено Податковим кодексом України.

У той же час, у силу приписів пп. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу України підставою для прийняття контролюючим органом рішення з приводу призначення перевірки є отримання інформації про порушення закону саме платником, а не будь-якими іншими особами.

Отже, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач як суб'єкт владних повноважень у ході розгляду справи не довів наявності обґрунтованих та достатніх сумнівів у вчиненні платником податків податкового правопорушення у розумінні ст. 109 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене запити контролюючого органу про надання інформації оформлені з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому позивач звільнений від обов'язку надавати відповідь на вищевказані запити, що прямо передбачено п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим контролюючий орган був позбавлений права приймати наказ про призначення позапланової виїзної перевірки платника податків з підстав визначених пп. 78.1.1, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (не надання пояснень та їх документального підтвердження), що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду