Справа № 569/8218/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1336/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської обл. від 18.07.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 УПП у м.Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Гришко Ігоря Олександровича, молодшого лейтенанта поліції УПП в Житомирській обл. ДПП Оваденка Андрія Петровича, інспектора роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м.Києві Бондаря Олексія Сергійовича, поліцейського УПП в м.Києві ДПП сержанта поліції Бойченка Олександра Павловича, поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Житомирській обл. ДПП капрала поліції Свінціцького Валентина Святославовича, інспектора роти № 5 батальйону УПП в Рівненській обл. ДПП рядового поліції Мосійчука Дмитра Олександровича про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Харечко С.П., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 34 хв. 18.07.2018р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 20.07.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

03.05.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із розглядуваним позовом; визнати протиправними та скасувати наступні постанови в справах про адміністративні правопорушення:

постанову серії ВР № 227747 від 10.04.2017р., складену інспектором роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 УПП у м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 грн.;

постанову серії ВР № 307691 від 11.04.2017р., складену молодшим лейтенантом поліції УПП в Житомирській обл. ДПП Оваденком А.П., про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 грн.;

постанову серії НК № 702921 від 13.04.2017р., складену інспектором роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м.Києві Бондарем О.С., про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 грн.;

постанову серії ВР № 277129 від 14.04.2017р., складену поліцейським УПП в м.Києві ДПП сержантом поліції Бойченком О.П., про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 грн.;

постанову серії ВР № 075423 від 14.04.2017р., складену поліцейським роти № 3 батальйону УПП в Житомирській обл. ДПП капралом поліції Свінціцьким В.С., про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 грн.

постанову серії АР № 681756 від 14.04.2017р., складену інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській обл. ДПП рядовим поліції Мосійчуком Д.О., про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.1-11).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської обл. від 18.07.2018р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.73-77).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити (а.с.80-88).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постанови про накладення адміністративного стягнення винесені без жодних доказів вчинення правопорушень; рух транспортного засобу із вантажем він здійснював на підставі квитанції № 42 від 03.04.2018р. Окрім цього, представленими доказами не встановлено факту перевезення великогабаритного вантажу, оскільки заміри такого не проводилися, у спірних постановах не наведені розміри такого вантажу. Також у справі є відсутніми докази щодо попередження позивача про подальшу заборону руху і затримання керованого ним транспортного засобу, що призвело до неправомірного притягнення його відповідальності за одне й те саме порушення шість разів.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як слідує з матеріалів справи, 10.04.2018р. інспектором роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 УПП у м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії BP № 227747 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої о 23 год. 10 хв. 10.04.2018р. на автодорозі у Київській обл. (с.Проліски, вул.Броварська, 5), позивач, керуючи транспортним засобом DAF CF 85.460, номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп SCHMITZ SPR, номерний знак НОМЕР_2, перевозив негабаритний вантаж без дозвільних документів, чим порушив вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху /ПДР/ України, та скоїв правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, за що застосоване стягнення у розмірі 510 грн. (а.с.16).

11.04.2018р. молодшим лейтенантом поліції УПП в Житомирській обл. ДПП Оваденком А.П. винесено постанову серії BP № 307691 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої о 06 год. 05 хв. 11.04.2018р. позивач, керуючи транспортним засобом DAF CF 85.460, номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп SCHMITZ SPR, номерний знак НОМЕР_2, на автодорозі Київ-Чоп, 244 км, перевозив вантаж, а саме, асфальтобетонну установку, яка за своєю шириною становила 3,05 м., перевищуючи встановлену норму 2,6 м, та не мав відповідного дозволу на перевезення великогабаритного вантажу, узгодженого з органами Національної поліції, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР України, та скоїв правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, за що застосоване стягнення у розмірі 510 грн. (а.с.17).

13.04.2018р. інспектором роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м.Києві Бондарем О.С. винесено постанову серії НК № 702921 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої о 23 год. 59 хв. 13.04.2018р. позивач, керуючи транспортним засобом, на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, 19 км, перевозив габаритний вантаж, який перевищував габарити транспортного засобу, без відповідного дозволу Національної поліції, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, за що застосоване стягнення у розмірі 510 грн. (а.с.18).

14.04.2018р. поліцейським УПП в м.Києві ДПП сержантом поліції Бойченком О.П. винесено постанову серії BP № 277129 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої о 04 год. 32 хв. 14.04.2018р. позивач, керуючи транспортним засобом DAF CF 85.460, номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп SCHMITZ SPR, номерний знак НОМЕР_2, на автодорозі Київ-Чоп, 73 км, перевозив габаритний вантаж, ширина якого становить 3 м 15 см без дозволу Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 грн. (а.с.19)

14.04.2018р. поліцейським роти № 3 батальйону УПП в Житомирській обл. ДПП капралом поліції Свінціцьким В.С. винесено постанову серії BP № 075423 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої о 06 год. 20 хв. 14.04.2018р. на автодорозі Київ-Ковель, 163 км, позивач, керуючи транспортним засобом DAF CF 85.460, номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп SCHMITZ SPR, номерний знак НОМЕР_2, здійснив перевезення великогабаритного вантажу, а саме асфальтобетонної установки, ширина якого перевищила 2,6 м та без відповідних дозвільних документів Національної поліції на перевезення, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР України, та скоїв правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, за що застосоване стягнення у розмірі 510 грн. (а.с.20).

14.04.2018р. інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській обл. ДПП рядовим поліції Мосійчуком Д.О. винесено постанову серії АР № 681756 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої о 08 год. 35 хв. 14.04.2018р. на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, 301 км., позивач, керуючи транспортним засобом DAF CF 85.460, номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп SCHMITZ SPR, номерний знак НОМЕР_2, порушив правила проїзду великогабаритних вантажів: перевозив вантаж, що перевищує габарити (ширина 3,1 м), без погодження з органами Національної поліції, чим порушив п.22.5 та п.31.1 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 грн. (а.с.21).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що із змісту квитанції № 42 від 03.04.2018р. не видається можливим встановити, за проїзд якого транспортного засобу здійснювалася оплата, яким маршрутом дозволено рух транспортного засобу, який вантаж перевозить позивач та терміни проїзду. Також датою здійснення операції про оплату є 03.04.2018р., а спірні постанови винесені відповідачами у період з 09.04.2018р. по 14.04.2018р.

Позивачем не спростовано та не підтверджено документально габаритів чи параметрів вантажу-обладнання, що надавало б дозвіл позивачу здійснювати перевезення транспортом по дорожніх об'єктах великогабаритного вантажу за оплату, при цьому не маючи окремого дозволу поліції. Факт перевезення ОСОБА_9 великогабаритного вантажу підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції.

Судовим розглядом встановлено, що позивач не заперечував факту перевезення великогабаритного вантажу. Також позивач на місці кожної зупинки працівниками поліції отримував постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, та, не усуваючи такі правопорушення, продовжував рух по маршруту, не маючи на це відповідного дозволу. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані постанови прийняті відповідачами на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Водночас, позивачем з поважних причин пропущений строк звернення до суду, що підтверджується відповідними доказами (наказами про відрядження).

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не у повній мірі відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

В частині поновлення строку звернення із розглядуваним позовом колегія суддів враховує, що згідно усталеної судової практики поважними причинами в частині пропуску строку звернення до суду є лише такі обставини, які об'єктивно є непереборними та не залежать від волевиявлення особи, яка пред'являє позов, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Обов'язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

В своїй заяві про поновлення строку на подання позовної заяви ОСОБА_1 наголошує на тому, що він працює водієм у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_10; у період з 26.03.2018р. по 26.04.2018р. перебував у службовому відрядження, що стверджується копіями відповідних наказів. За наведених обставин він не мав об'єктивної можливості у встановлені строки звернутися до суду (а.с.12-15).

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно змісту п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Спірні постанови були винесені упродовж 10.04.2018р., 11.04.2018р., 13.04.2018р. та 14.04.2018р., а відтак строк на їх оскарження закінчився відповідно 20.04.2018р., 21.04.2018р., 23.04.2018р. та 24.04.2018р.

Відповідно до наказу № 1/23/03/18в від 23.03.2018р. позивач був відряджений як водій транспортного засобу до м.Києва та м.Кременчук Полтавської обл. на 32 дні, з 26.03.2018р. по 26.04.2018р. включно (а.с.15).

З наведеного слідує, що позивач не мав реальної можливості для своєчасного звернення до суду із розглядуваним позовом через перебування у службовому відрядженні. Також із цим позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 03.05.2018р. (а.с.1), тобто, в розумний інтервал часу вжив заходів для оскарження спірних постанов.

За таких умов колегія суддів вважає, що поважність пропуску звернення до суду із розглядуваним позовом доведена позивачем обставинами, які об'єктивно перешкоджали і унеможливлювали своєчасну підготовку та подачу позовної заяви, а відтак останній підлягає поновленню.

Стосовно допущених порушень правил дорожнього руху та правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затв. постановою КМ України № 30 від 18.01.2001р., передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.22.5 ПДР України затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Із змісту спірних постанов слідує, що позивачем здійснювалося перевезення вантажу - асфальтобетонної установки.

Розміри вказаного вантажу вказані у постановах серії ВР № 307691 від 11.04.2018р., серії ВР № 277129, серії ВР № 075423 від 14.04.2018р., серії АР № 681756 від 14.04.2018р.; у решті постанов будь-які розміри вантаж не наведені.

Водночас, у постановах серії ВР № 307691 від 11.04.2018р., серії ВР № 277129, серії ВР № 075423 від 14.04.2018р., серії АР № 681756 від 14.04.2018р. вказана ширина вантажу 3,05 м (а.с.17), 3,10 м (а.с.21), 3,15 м (а.с.19), або як така, що перевищує 2,6 м (а.с.20). При цьому, відповідачами не зазначено у спірних постановах вид та найменування приладів, які використовувалися для таких вимірювань.

Таким чином, під час винесення спірних постанов відповідачами не були визначено конкретного розміру вантажу, перевезення якого здійснював позивач.

Процес визначення розмірів великогабаритних (великовагових) вантажів передбачений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затв. постановою КМ України № 879 від 27.06.2007р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».

Зокрема, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (п.1).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п.6).

Вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури (пп.12-14).

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п.20).

Матеріалами справи стверджується, що керований позивачем транспортний засіб та вантаж не проходили габаритно-вагового контролю в пунктах габаритно-вагового контролю із використанням вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю.

За таких обставин правові підстави для віднесення керованого позивачем транспортного засобу і вантажу до великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів є відсутніми.

Окрім цього, спірні постанови не відповідають вимогам ст.283 КУпАП.

Згідно приписів ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Разом з тим, у постанові серії НК № 702921 від 13.04.2018р. не вказано реквізити керованого позивачем автомобіля і причепа до нього (а.с.18).

Окрім цього, із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Разом з тим, спірні постанови не містять покликання на жоден доказ вчинення позивачем згаданих адміністративних порушень.

В частині представленого відеозапису з нагрудного відеореєстратора колегія суддів враховує, що останній стосується винесення постанови АР № 681756 від 14.04.2017р., складеної інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській обл. ДПП рядовим поліції Мосійчуком Д.О. (а.с.48).

Із змісту представлених відеоматеріалів неможливо чітко та однозначно встановити всі обставини правопорушення (останні лише фіксують момент зупинки керованого позивачем автомобіля поліцейськими та розгляд справи про адміністративне порушення); також у винесеній відповідачем постанові не вказано інформацію про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, відсутнє застереження про його долучення до постанови як доказу.

Будь-яких інших доказів вчинення розглядуваного правопорушення відповідачем не представлено.

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів колегія суддів виходить з того, що відповідно до приписів КУпАП:

ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

ст.251 - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесених постановах є відсутніми.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Відповідно до матеріалів адміністративних справ протоколи про вчинення адміністративних правопорушень не складалися попри те, що позивач заперечував свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Будь-яких інших доказів вчинення розглядуваних правопорушень відповідачем не представлено.

На підставі наведеного, відповідачами неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП; складені інспекторами поліції постанови за наведених обставин не можна вважати належними і допустимими доказами по справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що є обов'язковою підставою для скасування судового рішення, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської обл. від 18.07.2018р. скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду та позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії ВР № 227747 від 10.04.2017р., складену інспектором роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 УПП у м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії ВР № 307691 від 11.04.2017р., складену молодшим лейтенантом поліції УПП в Житомирській обл. ДПП Оваденком Андрієм Петровичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії НК № 702921 від 13.04.2017р., складену інспектором роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м.Києві Бондарем Олексієм Сергійовичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії ВР № 277129 від 14.04.2017р., складену поліцейським УПП в м.Києві ДПП сержантом поліції Бойченком Олександром Павловичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії ВР № 075423 від 14.04.2017р., складену поліцейським роти № 3 батальйону УПП в Житомирській обл. ДПП капралом поліції Свінціцьким Валентином Святославовичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії АР № 681756 від 14.04.2017р., складену інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській обл. ДПП рядовим поліції Мосійчуком Дмитром Олександровичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 21.11.2018р.