Справа № 2040/7400/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 листопада 2018 р. № 2040/7400/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денисенко А.А.,

за участю:

представників позивача - Шульжука Т.Р. (довіреність від 29.12.2017р.), Рябініної Ю.А. (довіреність від 16.01.2018р.),

представників відповідача - Райкової І.В. (довіреність від 21.03.2018р.), Ємець О.А. (довіреність від 10.07.2018р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунальне підприємство "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2,м. Харків,61013, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, буд. 11г,м. Київ,04119, ) про визнання незаконним та протиправним податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківводоканал", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 02.10.2018р., просить суд:

- визнати незаконним та протиправним, скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.06.2018р. №;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає приписам чинного законодавства, порушує права та законні інтереси позивача.

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Відповідач правом надати до суду відзив на позовну заяву не скористався.

В судовому засіданні представники відповідача позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Судом провадження у справі відкрито 11.09.2018р.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Встановлені судом обставини справи полягають в наступному.

Судовим розглядом встановлено, що в травні - червні 2018 року фахівцями контролюючого органу було проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства позивача з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.01.2018р. по 31.03.2018р.

За наслідками вказаної перевірки було складено акт від 11.06.2018р. №34/28-10-50-12-08/03361714 (а.с. 27-34), згідно висновків якого встановлено порушення вимог ст. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: не зареєстровано податкові накладні з ПДВ на загальну суму ПДВ 42 189 318,19 грн., у тому числі: за січень 2018 року - 12 342 061,42 грн.; лютий 2018 року - 15 785 925,52 грн.; березень 2018 року - 14 061 331,25 грн.

На підставі розгляду вказаного акту перевірки контролюючим органом було прийнято оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення від 25.06.2018р. № (а.с. 35), відповідно до якого до позивача застосовано штраф в розмірі 21094659,10 грн. в зв'язку з встановленою відсутністю реєстрації протягом граничного терміну, передбаченого абзацом другим пункту 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України податкових накладних.

За наслідками адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Встановлена судом правова позиція відповідача при ухваленні ним спірного рішення полягає у тому, що згідно проведеної податкової перевірки на підставі податкових накладних, розрахунків коригувань, реєстрів виданих податкових накладних, договорів про надання послуг , рахунків, актів виконаних робіт, банківських виписок, особових рахунків абонентів, журналів - ордерів №11/4 «Нараховані послуги водопостачання та водовідведення» та інших документів, поданих до податкової перевірки, було встановлено відхилення задекларованих позивачем у рядку 1 Декларації «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України», у рядку 4 «Нараховано податкових зобов'язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 Кодексу», у рядку 6 «Послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України» від даних Єдиного реєстру податкових накладних, в зв'язку з чим контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог законодавства щодо реєстрації податкових накладних та коригувань до них Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 42 189 318,19 грн.

З урахуванням приписів ст. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України контролюючий орган застосував до позивача штраф у розмірі 50 % не зареєстрованих податкових накладних за нереєстрацію їх протягом граничних термінів.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд зазначає наступне.

За загальним правилом при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг продавець зобов'язаний скласти та зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (п.201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України). Втім, як вбачається з приписів п.200-1.3 ст. 200-1 Податкового Кодексу України, наведений обов'язок може бути реалізований лише за умови достатності коштів на електронному рахунку продавця в системі електронного адміністрування з податку на додану вартість (далі - СЕ А з ПДВ).

Між тим сума, на яку платник податку може реєструвати податкові накладні обраховується на підставі положень п. 200-1.3 ст.2001 Податкового Кодексу України, зокрема, шляхом розрахунку формули, яка має наступний вигляд:

SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах + SОвердрафт - SНаклВид - Sвідшкод = S Перевищ;

При цьому, в контексті даної справи уваги заслуговує показник SПеревищ, який позначає загальну суму перевищення задекларованих податкових зобов'язань над сумою податку, яка зареєстрована в ЄРПН. У зазначеній формулі, вказаний показник враховується шляхом віднімання, а тому чим більший такий показник SПеревищ, тим менший реєстраційний ліміт має платник.

З 01.01.2017р., на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VІІІ, положення ст. 2001 Податкового Кодексу України було доповнено нормами п.200-1.9 ст.200-1 Податкового Кодексу України. Так, законодавець визначив, що у тому разі якщо у платника податку загальна сума задекларованих податкових зобов'язань перевищує суму податку зареєстрованих податкових накладних, а сума реєстраційного ліміту є недостатньою для реєстрації податкової документації, платник податку уповноважений реєструвати податкові накладні в ЄРПН за рахунок суми показнику SПеревищ без обмежень показнику реєстраційного ліміту та лише в тих періодах, в яких виникло перевищення суми задекларованих податкових зобов'язань над сумою зареєстрованих податкових накладних.

Вказана норма набула нормативного характеру без відтермінування її вступу у дію та/або без зазначення будь-яких застережень в Розділі XX «Перехідні положення». Відтак право реєстрації податкових накладних у межах суми SПеревищ без врахування показнику реєстраційного ліміту виникло у позивача починаючи з 01.01.2017р.

Проте, як встановлено судом, позивач не мав змоги реалізувати право на реєстрацію податкових накладних за рахунок суми SПеревищ, оскільки така можливість не була передбачена програмним забезпеченням СЕА з ПДВ, про що вказував також фіскальний орган у своїх листах від 19.09.2017р. № 1365/99-99-15-03-01-18 та від 11.01.2018р. № 968/7/99-99-12-03-01-2017, а також в індивідуальній податковій консультації від 27.06.2018р. № 2885/6/99-99-15-03-0-15.

Лише починаючи з 01.08.2018р. платники податку отримали технічну можливість реалізувати передбачене 200-1.9 ст.2001 Податкового Кодексу України, в зв'язку з чим слід дійти висновку, що право на здійснення реєстрації податкових накладних у всіх звітних періодах, в яких сума задекларованих податкових зобов'язань з ПДВ перевищувала суму зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН було наявне починаючи з 01.01.2017р., але фактично це стало можливим лише з 01.08.2018р. в зв'язку з технічною недосконалістю програмного забезпечення СЕА з ПДВ.

Надаючи оцінку викладеним обставинам, суд зауважує, що як слідує з рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011р. особливу важливість набуває принцип «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належній і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» , заява №33202/96, п. 120, ЕСНR 2000-1, «Онер'їлдіз проти Туреччини», заява № 48939/99, п. 128, ЕСНR 2004-ХІІ «Megadat.com проти Молдови», заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі», заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009року).

При цьому уваги заслуговує у п.71 зазначеного рішення, де Європейським судом визначено, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі»). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див. рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, заява № 36548/97, п. 58, ЕСНR 2002- VIII).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. рішення у справі «Лелас проти Хорватії», п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Беручи до уваги правову позицію, висловлену ЄСПЛ, можна дійти висновку, що у разі якщо держава в особі державного органу самостійно допустила недбалість відповідних публічних процедур, зокрема і адміністрування податків, то вона не може перекладати тягар наслідків такої недбалості на платника податку, як і не може притягувати платника до відповідальності за власну ж помилку.

Зі змісту акту перевірки від 11.06.2018р. № 34/28-10-50-12-08/03361715 судом вбачається, що захід податкового контролю здійснювався фіскальним органом в червні 2018 року (11.06.2018р.), в межах якого було встановлено відсутність реєстрації позивачем податкових накладних за період січень - березень 2018 року.

Слід при цьому в'язати до уваги, що за вказаний період у КП «Харківводоканал» існувала сума перевищення задекларованих податкових зобов'язань над сумою зареєстрованих податкових накладних, зокрема: за звітний період січень 2018 року сума перевищення станом на 04.09.2018 складає 9 957 555 грн.; за звітний період лютий 2018 рожу сума перевищення станом на 04.09.2018р. складає 1143 грн.; за звітний період березень 2018 року сума перевищення станом на 04.09.2018 р. складає 1 277 517 грн. в зв'язку з цим позивач мав обґрунтоване право реєстрації податкових накладних за період січень-березень 2018 року в порядку п.200-1.9 ст. 2001 Податкового Кодексу України, починаючи з квітня 2018 року, оскільки наявність суми перевищення, в названі періоди, які перевірялися, а також недостатність реєстраційного ліміту підприємства позивача, уповноважували останнє можливістю реєстрації податкових накладних за рахунок суми SПеревищ, незважаючи на від'ємний показник реєстраційного ліміту.

Разом з тим, розглядаючи такі обставини в контексті практики ЄСПЛ, варто погодитись, що притягнення КП «Харківводоканал» до відповідальності, коли податкове законодавство передбачає право на здійснення реєстрації податкових накладних, але фіскальний орган не має змоги технічно забезпечити реалізацію такого права, є протиправним та незаконним, адже очевидно не відповідає принципу «належного урядування», який позбавляє фіскальний орган можливості виправляти власну помилку (неможливість реєстрації податкових накладних в порядку п.200-1.9 ст.2001 ПК України) за рахунок КП «Харківводоканал».

Відповідно до ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місце вого самоврядування, їх посадові особи зобов 'язані діяти лише на підставі, в межах пов новажень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Також суд враховує, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, перевіривши оскаржуване в даній справі рішення контролюючого органу, суд доходить висновку про його невідповідність приписам чинного законодавства та дійсним обставинами справи, та як наслідок необхідність задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 7, 19, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Харківводоканал" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання незаконним та протиправним податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати незаконним, протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.06.2018р. №.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 2, ) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Основ'янському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 899998, рахунок 4012, код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу - "судовий збір, код ЄДРПОУ суду 34390710, пункт 3.1". несплачений судовий збір у розмірі 316419 (триста шістнадцять тисяч чотириста дев'ятнадцять) грн. 89 коп.

Присудити на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 2, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, буд. 11г,м. Київ,04119, ) судовий збір у розмірі 316419 (триста шістнадцять тисяч чотириста дев'ятнадцять) грн. 89 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 23 листопада 2018 року.

Суддя Панченко О.В.