Справа № 810/248/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/248/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року, суддя Панченко Н.Д., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2017 року №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 12.09.2017 року по 15.09.2017 року Офісом великих платників податків ДФС була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Фоззі-Фуд» з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами EZ-23/08-16 від 23.08.2016 року, №SFO-2110.2 від 21.10.2016 року, №481 від 18.01.2016 року, №EZ-06/10-16 від 06.10.2016 року, №SFM-2810 від 28.10.2016 року, №SFM-0111 від 01.11.2016 року, №SFO-0111.2 від 01.11.2016 року, №EZ-15/11-16 від 15.11.2016 року, №SFM-2111 від 21.11.2016 року за період з 18.01.2016 року по 12.09.2017 року, згідно листів ПАТ «Глобус Банк» №427 від 01.02.2017 року, №1718 від 04.04.2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 22.09.2017 року №3224/28-10-14-02/32294926 в якому зазначено встновленні в ході перевірки порушення ТОВ «Фоззі-Фуд» статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що полягає у порушенні визначених законом строків розрахунків в іноземній валюті за контрактами з нерезидентами Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU.

На підставі акта перевірки Офісом великих платників податків ДФС було прийняте податкове повідомлення-рішення від 25.10.2017 року №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» у розмірі 31614945,30 грн. (а.с. 57).

Позивач, вважаючи, що у контролюючого органу не було підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення, звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті при проведенні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності експортно-імпортних операцій встановлено Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994р. № 185/94-ВР (надалі - Закон № 185/94-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону № 185/94-ВР, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

За приписами статті 2 Закону № 185/94-ВР, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Порушення резидентами строків, передбачених вказаною правовою нормою, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (стаття 4 Закону).

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Таким чином, резидент, що здійснює імпортні операції зобов'язаний забезпечити надходження валютних коштів на відповідні рахунки у встановлені законом строки, а у випадку порушення таких строків до таких резидентів застосовуються заходи відповідальності у вигляді стягнення пені у встановленому розмірі.

Між тим, зазначений вище Закон містить певне виключення, а саме: у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що визначальним фактором для нарахування пені є власне порушення резидентами передбачених Законом та/або постановою правління Національного банку України строків при здійсненні імпортних операцій на умовах відстрочення поставки. Проте, зазначені строки зупиняються і пеня за їх порушення за цей період не нараховується у випадку звернення резидента з позовом до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Як вбачається із акта перевірки та не заперечується сторонами, грошове зобов'язання оспорюваним податковим повідомленням-рішенням позивачеві було визначено у зв'язку з несвоєчасним надходженням валютної виручки від нерезидентів Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU, а саме:

1) згідно договору від 06.10.2016 №EZ-06/10-16 з нерезидентом Lanzo Trade LP:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 144587,45 дол. США, з 03.04.2017 по 12.09.2017 на 103 дні;

2) згідно договору від 15.11.2016 №EZ-15/11-16 з нерезидентом компанією Blumbaltic OU:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 2623,55 дол. США, з 23.05.2017 по 12.09.2017 на 53 дні;

3) згідно договору від 23.08.2016 №EZ-23/08-16 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 50000,00 дол. США, з 23.05.2017 по 12.09.2017 на 1 день;

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 70000,00 дол. США, з 21.02.2017 по 22.02.2017 на 2 дні;

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 118000,00 дол. США, з 21.02.2017 по 23.02.2017 на 3 дні:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 200000,00 дол. США, з 21.02.2017 по 28.02.2017 на 8 днів;

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 641770,86 дол. США, з 21.02.2017 по 02.03.2017 на 10 днів;

4) згідно договору від 01.11.2016 №SFM-0111 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 53140,36 дол. США, з 06.04.2017 по 12.09.2017 на 160 днів;

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 158535,01 дол. США, з 11.04.2017 по 12.09.2017 на 155 днів;

5) згідно договору від 21.11.2016 №SFM-2111 з нерезидентом компанією Blumbaltic OU:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 99243,50 дол. США, з 06.05.2017 по 12.09.2017 на 130 днів;

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 65647,08 дол. США, з 11.05.2017 по 12.09.2017 на 125 дні;

6) згідно договору від 28.10.2016 №SFM-2810 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 289144,07 дол. США, з 01.04.2017 по 12.09.2017 на 165 дні;

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 29465,19 дол. США, з 06.04.2017 по 12.09.2017 на 160 дні;

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 68139,93 дол. США, з 11.04.2017 по 12.09.2017 на 155 днів;

7) згідно договору від 01.11.2016 №SFM-0111.2 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 1114996,00 дол. США, з 20.04.2017 по 12.09.2017 на 146 днів;

8) згідно договору від 21.10.2016 №SFO-2110.2 з нерезидентом компанією Lanzo Trade LP:

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 320000,00 дол. США, з 11.03.2017 по 05.04.2017 на 26 днів;

- прострочено зарахування валютної виручки в сумі 260 000,00 дол. США, з 11.03.2017 по 12.09.2017 на 186 днів.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та нерезидентами Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU було укладено ряд третейських угод, у яких сторони, керуючись Законом України «Про третейські суди», домовились, що усі спори, які виникають щодо виконання умов контрактів №EZ-23/08-16 від 23.08.2016, №SFO-2110.2 від 21/10/2016, №EZ-06/10-16 від 06.10.2016, №SFM-2810 від 28.10.2016, №SFM-0111 від 01.11.2016, №SFO-0111.2 від 01.11.2016, №EZ-15/11-16 від 15.11.2016, №SFM-2111 від 21.11.2016 вирішуються третейським судом у складі Ярмолаш Ганни Олександрівни.

У зв'язку з невиконанням нерезидентами умов контрактів №EZ-23/08-16 від 23.08.2016, №SFO-2110.2 від 21/10/2016, №EZ-06/10-16 від 06.10.2016, №SFM-2810 від 28.10.2016, №SFM-0111 від 01.11.2016, №SFO-0111.2 від 01.11.2016, №EZ-15/11-16 від 15.11.2016, №SFM-2111 від 21.11.2016 ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулось з позовними заявами про стягнення заборгованості до третейського суду, створеного на підставі третейської угоди та третейського застереження у вказаних контрактах для вирішення конкретного спору, у складі одного третейського судді Ярмолаш Г.О.

Рішеннями Третейського суду від 06.03.2017 (контракт №EZ-06/10-16 від 06.10.2016); від 07.08.2017 (контракт №EZ-15/11-16 від 15.11.2016); від 16.02.2017 (контракт №EZ-23/08-16 від 23.08.2016); від 06.03.2017 (контракт №SFM-0111 від 01.11.2016); від 07.08.2017 (контракт №SFM-2111 від 21.11.2016); від 06.03.2017 (контракт №SFM-2810 від 28.10.2016); від 06.03.2017 (контракт №SFO-0111.2 від 01.11.2016) від 06.03.2017 (контракт №SFO-2110.2 від 21/10/2016) позовні вимог ТОВ «Фоззі-Фуд» до нерезидентів Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі.

Зі змісту статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» вбачається, що строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується виключно у випадках звернення резидента до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Пунктом 12 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» застережено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.

Натомість, частиною 2 статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися, зокрема, спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

Статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що для цілей цього Закону:

"арбітраж" - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки N 1 і N 2 до цього Закону);

"третейський суд" - одноособовий арбітр або колегія арбітрів;

"суд" - відповідний орган судової системи держави.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» обумовлено, що цей Закон не зачіпає дії будь-якого іншого закону України, в силу якого певні спори не можуть передаватися до арбітражу або можуть бути передані до арбітражу тільки згідно з положеннями іншими, ніж ті, що є в цьому Законі.

З огляду на зміст вищенаведених нормативних актів, під судом переліченим у статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», слід розуміти відповідний орган судової системи держави, зокрема, створений відповідно до Розділу VІІІ Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону №1402-VIII від 02.06.2016), або Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті України або інший арбітраж (третейський суд), створений у відповідності до положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Таким чином, третейський суд не відноситься до жодного із зазначених у ст. 4 Закону № 185/94-ВР судових органів.

Разом з тим, ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» справу за участю юридичної особи-нерезидента слід розглядати в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

Посилання представника апелянта на те, що передбачено можливість розгляду третейським судом спорів, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідно до згаданої статті юридичні особи-нерезиденти можуть брати участь у розгляді справ у господарських судах України лише у деяких випадках якщо: місцезнаходження відповідача на території України; на території України у підприємства-нерезидента є філія, представництво або інший відособлений підрозділ, або іноземне підприємство чи організація має на території України нерухоме майно, щодо якого виник спір, - фізичні особи-іноземці можуть брати участь у будь-яких спорах про банкрутство та корпоративних спорах.

При цьому, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, жодна із вищезазначених вимог не відноситься до контрагентів позивача нерезидентів Lanzo Trade LP, Blumbaltic OU.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення третейського суду не є підставою для зупинення нарахування пені за порушення термінів, передбачених статтями 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту рішення третейського суду від 16.02.2017 року вбачається, що останій створений сторонами на підставі третейської угоди б/н від 25 січня 2017 року та третейського застереження в контракті від 23.08.2016 року, від 26.09.2016 року для вирішення конткретного спору, у складі одного третейського судді Ярмолаш Ганни Олександрівни на підставі контрактів, укладених між ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» та Компанією «LFNZO TRADE LP».Із зазначеного рішення вбачається, що суд керувався під час вирішення спору положеннями контрактів та Законом України «Про Третейські суди».

Для спростування доводів податкового органу про те, що вищезазначений суд не є належним судом, судом апеляційної інстанції запропоновано представнику позивача надати документи, які б підтвердили, на підставі якого закону та чим саме керувався суд при розгляді спорів відповідно до укладеної третейської угоди, що виникли стосовно виконання контрактів, тобто підтвердити компетенцію даного суду.

Проте, жодного документа стосовно діяльності такого третейського суду представник позивача не надав, повідомивши, що зазначена в третейській угоді особа виїхала за кордон і відсутні будь-які документи щодо її діяльності.

Таким чином, зазначена обставина унеможливлює встановити наявність компетенції цього суду приймати арбітражні рішення у відповідності до Розділу УІ Закону України «Про Міжнародний комерційний суд» та не спростовує доводи податкового органу, що викладені в акті перевірки та підтверджені в ході розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 21 листопада 2018 року.