Справа № 806/3368/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/3368/18

Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

16 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року (рішення ухвалене суддею Горовенко А.В. в м.Житомир, повний текст судового рішення складено 06 серпня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №2414-17 від 20.02.2018,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Житомиробленерго" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 20.02.2018 №2414-17.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вказана податкова вимога прийнята з порушенням норм чинного законодавства, оскільки виявлена податковим органом сума недоїмки з плати за землю фактично сплачена позивачем. Зазначає, що 20.02.2017 Акціонерне товариство "Житомиробленерго" подано річну декларацію з плати за землю (земельний податок) по Троковицькій сільській раді Черняховського району Житомирської області та декларацію з плати за землю (орендна плата) по Троковицькій сільській раді Черняховського району Житомирської області з розбивкою річної суми платежу рівними частинами. Основний платіж земельного податку та орендної плати за грудень 2017 року було здійснено товариством 19 січня 2018 року, що підтверджується платіжними дорученнями.

Проте у квітні 2018 року підприємство отримало податкову вимогу від 20.02.2018 №2414-17 в сумі 2222,12 грн. податкового боргу з плати за землю за грудень 2017 року. Товариство зверталося листом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та зі скаргою до Державної фіскальної служби України з проханням провести відповідне зарахування в програмному забезпечення та скасувати недоїмку по платежу по Троковицькій сільській раді.

Однак відповідачем надано відповідь, що до складу об'єднаної територіальної громади увійшли села, що розташовані на території різних адміністративних районів, адже Троковицька сільська рада Черняхівського району Житомирської області приєднана до Оліївської сільської ради Житомирського району. Зважаючи на той факт, що технічно неможливо рознести сплату за місцем фактичної реєстрації платника, оскільки сплата розноситься на рахунки територіальної громади, тоді як декларації подаються за місцезнаходженням земельної ділянки. За результатами розгляду скарги податкова вимога залишена без змін.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року позов Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (вул.Пушкінська, 32/8, м.Житомир, 10008, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул.Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №2414-17 від 20.02.2018, - задоволено.

Суд першої інстанції визнав протиправною та скасував податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №2414-17 від 20.02.2018.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь Акціонерного товариства "Житомиробленерго" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 (нуль) копійок.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вказує, що позивач є платником земельного податку та орендної плати за землю. У зв'язку з наявністю у платника податків податкового боргу із земельного податку з юридичних осіб та орендної плати на загальну суму 2222,12 грн на підставі даних ІТС "Податковий блок" сформовано та надіслано АТ "Житомиробленерго" податкову вимогу від 20.02.2018 №2414-17. Зазначені податкові зобов'язання самостійно сплачені платником податків 19.01.2018 на рахунки Оліївської об'єднаної громади та обліковуються в Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції. Проте нарахування податкового боргу обліковується по Троковицькій сільській раді Черняхівського району Житомирської області. Технічної можливості обліковувати сплату за Троковицькою сільською радою немає. З огляду на вказане, підстави передбачені ст.60 Податкового кодексу України щодо відкликання податкової вимоги відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судами встановлено, що Акціонерне товариство "Житомиробленерго" (далі АТ "Житомиробленерго") () перебуває на обліку у Головному управлінні ДФС у Житомирській області.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області 20.02.2018 сформовано податкову вимогу №2414-17, з якої вбачається, що за АТ "Житомиробленерго" станом на 19.02.2018 рахується податковий борг зі сплати земельного податку з юридичних осіб за грудень 2017 року в сумі 1412,57 грн. та з орендної плати з юридичних осіб за грудень 2017 року в сумі 809,55 грн. (а.с.14).

Не погодившись із наявністю боргу, зазначеного у вказаній вимозі, позивач листом від 09.02.2018 звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області в якому просив здійснити зарахування в програмному забезпеченні Державної фіскальної служби та скасувати недоїмку зі сплати земельного податку та орендної плати за землю по Троковицькій сільській раді Черняхівського району Житомирської області (а.с.24-25).

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області листом від 22.02.2018 №1378/6/06-30-12-04-19 повідомило позивача, що відповідно до постанови "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 29 жовтня 2017 року" від 18.08.2017 №164 на території Житомирської області утворено зокрема, Оліївську об'єднану територіальну громаду, до якої увійшли села Житомирського району - с.Оліївка та с.Кам'янка і село Троковиці Черняхівського району Житомирської області. Таким чином до складу об'єднаної територіальної громади увійшли села, що розташовані на території різних адміністративних районів.

Вказано, що листом ДФС України від 05.02.2018 №379/7/99-99-07-02-01-17 надано роз'яснення, відповідно до яких технічно неможливо рознести сплату за місцем фактичної реєстрації платника, оскільки сплата розноситься на рахунки територіальної громади, тоді як декларація подається за місцезнаходженням земельної ділянки (пункт 286.2 ст.286 Податкового кодексу України).

Щодо реквізитів сплати: орендної плати з юридичних осіб (код платежу 18010600) зазначено - Оліївська ОТГ (Троковицька с/р): рахунок - 0781; код отримувача - 38035705 Управління Державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області; МФО - 811039; плати за землю (код платежу 18010500) - Оліївська ОТГ (Троковицька с/р): рахунок - 0781; код отримувача - 38035705 Управління Державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області; МФО - 811039 (а.с.26-27).

Позивач 01.03.2018 повторно звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області з листом №04/3566 з проханням надати роз'яснення до якої податкової інспекції подавати податкові декларації з плати за землю на 2018 рік (а.с.28-29).

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області листом №2515/6/06-30-12-04-19 від 19.03.2018 повідомило позивача, що станом на 19.03.2018 у Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області відсутні відомості щодо внесення змін Верховною Радою України до територіальних меж районів Житомирської області. Таким чином, у разі наявності земельних ділянок на території сільських рад податкові декларації по платі за землю на 2018 рік подаються, зокрема, до Троковицької сільської ради (а.с.31-32).

В силу приписів ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом.

Підпунктом 14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Матеріали справи свідчать, що відповідно до відомостей з інтегрованої картки платника податків та податкової вимоги №2414-17 від 20.02.2018 у позивача існує податковий борг за грудень 2017 року, зі сплати земельного податку з юридичних осіб у сумі 2222,12 грн., з яких: земельний податок з юридичних осіб - у сумі 1412,57 (основний платіж); орендна плата з юридичних осіб в сумі - 809,55 грн. (основний платіж).

Відповідно до ст. 286.2Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

АТ "Житомиробленерго" подано декларації з плати за землю за 2017 рік від 27.01.2017, в яких позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання:

- зі сплати земельного податку в сумі 16951,39 грн., з розбивкою щомісячних платежів по 1412,62 грн. (а.с.15-16);

- з орендної плати за землю в сумі 9714,05 грн., з розбивкою щомісячних платежів 809,5 грн. (а.с.18-21).

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Матеріали справи свідчать, що позивачем 19.01.2018 сплачено земельний податок в сумі 1412,57 грн. відповідно до платіжного доручення №10106126 та орендну плату за землю в сумі 809,55 грн. відповідно до платіжного доручення №10106098 (а.с.22, 23).

Відповідачем факт сплати позивачем плати за землю за грудень 2017 року не оспорюється, проте сплата зазначених податкових зобов'язань зарахована на рахунки Оліївської об'єднаної територіальної громади, а сума податкового боргу обліковується по Троковицькій сільській раді Житомирської області за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідач посилається на розділ 8 п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України щодо того, що технічно неможливо рознести сплату за місцем фактичної реєстрації платника, оскільки сплата розноситься на рахунки Оліївської територіальної громади, тоді як декларації подаються за місцем реєстрації платника податку.

Проте, матеріали справи свідчать, що податкові декларації позивач подав засобами електронного зв'язку до Черняхівського відділення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції за місцезнаходженням земельної ділянки. Зазначені у деклараціях суми сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та не заперечується відповідачем.

Податковий борг позивача в сумі 2222,12 грн., що відображений в інформаційній системі "Податковий блок" виник не з вини позивача, а внаслідок подвоєння нарахування податкового зобов'язання в ІТС "Податковий блок".

Відповідно до п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, на момент винесення оскаржуваної податкової вимоги у відповідача були відсутні підстави для донарахування податкового зобов'язання, оскільки плата за землю, що складається із земельного податку та орендної плати за земельні ділянки за грудень 2017 року сплачена товариством в повному обсязі.

З урахуванням вказаного, враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкова вимога №2414-17 від 20.02.2018 є протиправною та підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Наведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до тлумачення норм права та містять посилання на обставини кримінальних проваджень, у яких судові вироки не постановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 листопада 2018 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Іваненко Т.В. Шидловський В.Б.