Справа № 2-а-10113/11
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1439/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л. П., Кухтея Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області, управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 1702/10113/11 по виконанні постанови Володимерецького районного суду Рівненської області від 26 січня 2012 року щодо ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на його правонаступника - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 червня 2018 року виданого йому завідувачем Володимерецької районної державної нотаріальної контори Килюшик А. А.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд виходив з того, що матеріали які додані до заяви ОСОБА_1 не містять інформації про відкрите виконавче провадження в якому ОСОБА_2 є стороною виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 січня 2012 року в справі № 1702/10113/11.

Не погодившись із даним судовим рішенням, заявником подано апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що ухвала є формалізованою, незаконною та не обґрунтованою.

В матеріалах є постанова Володимирецького районного суду Рівненської області від 26. 01. 2012 року. ОСОБА_1 є сином спадкодавця на користь якого було стягнуто кошти. Факт родинних відносин стверджується наданими суду свідоцтвами.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Виконавчі процедури становлять єдину складову судових процедур.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Так, судом встановлено, що постановою Володимерецького районного суду Рівненської області від 26 січня 2012 року по справі № 1702/10113/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області, управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії:

- визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Володимерецького районного Рівненської області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_2, передбачених частиною другою статті 39, частиною третьою статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплати до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком , як особі, віднесеній до 3 категорії за період з 30 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року.

- зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Володимерецькому районі нарахувати і виплатити ОСОБА_2 доплату до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 3 згідно за частиною другою ст. 39 та частиною третьою статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 30 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року , з урахуванням виплачених сум;

- зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» як особі, яка має статус дитини війни,- у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 30 квітня 2011 року і по 22 липня 2011 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2012 року, постанова Володимерецького районного суду від 26 січня 2012 року по справі № 1702/10113/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області, управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області, внесено зміни, виключивши з резолютивної частини слова та цифри по « 22 липня 2011 року». В решті постанову залишено без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).

Відповідно до ст. 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.&?ю;…&? ;. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Згідно з ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положеннями ч. 5 ст. 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону №1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов'язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12.03.2009р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред'явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 31.01.2018р. у справі №2а/945/2010 (6-а/195/7/17) суд враховує, що розширене тлумачення ч. 1 ст. 264 КАС України узгоджується зі змінами щодо заміни сторони виконавчого провадження, які відбулися з прийняттям Закону від 03.10.2017р. «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено у новій редакції (діє з 15.12.2017р.). Зокрема, у ст. 379 у порівняні зі ст. 264 КАС України у попередній редакції, з'явилася частина 4 такого змісту: «Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження».

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004р. у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, тлумачити статтю 379 КАС України слід у дусі Конвенції та забезпечення ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом від 31 жовтня 2018 (справа № 2-а-3494/11, адміністративне провадження № К/9901/37249/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володимерецького районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року задовольнити.

Скасувати ухвалу Володимерецького районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року та прийняти нову, якою заяву ОСОБА_1 про зміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження у справі №2-а-10113/11 при виконанні постанови Володимерецького районного суду Рівненської області від 26 січня 2012 року ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на його правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення виготовлено 20.11.2018 року.