Справа № 747/169/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 листопада 2018 року

Київ

справа №747/169/17

адміністративне провадження №К/9901/34429/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Гриціва М.І.,
суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,
розглянув у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою Міністерства оборони України (далі Міноборони) на постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року (суддя Косенко Ю.Л.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року (судді Кузьмишина О.М., Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.) у справі № 747/169/17 за позовом ОСОБА_1 до Міноборони, третя особи ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Військкомат), про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
встановив:
У березні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірним та скасувати рішення Міноборони від 13 січня 2017 року № 3, викладене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, в частині відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; зобов`язати Міноборони прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Талалаївський районний суд Чернігівської області постановою від 30 березня 2017 року позов задовольнив.

Київський адміністративний суд ухвалою від 31 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Cуди попередніх інстанцій виходили з того, що ОСОБА_1 набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та з метою реалізації цього права надав відповідачеві через уповноважену особу Військкомат необхідні документи для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, проте Міноборони прийняло рішення від 13 січня 2017 року № 3, виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого 19 січня 2017 року Міністром оборони України про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги, яке, на думку судів першої та апеляційної інстанцій, є неправомірним.

Міноборони не погодилося із рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій і звернулося із касаційною скаргою про їх скасування та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Суть доводів касаційної скарги зводиться до порушень судами процесуальних норм щодо розгляду справи неповажним судом та неналежної оцінки доказів у справі.

У цій справі суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 14 листопада 1978 року по 30 листопада 1980 року у військових частинах НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , п/п НОМЕР_3 , що підтверджується копіями військового квитка позивача серія НОМЕР_4 , послужного списку, довідкою військового комісара Срібнянського ОРВК № 55 від 10 квітня 2014 року, і брав участь в бойових діях на території республіки Афганістан з 14 лютого по 30 листопада 1980 року в складі військової частини п/п НОМЕР_3 , що підтверджується довідками Срібнянського ОРВК від 10 квітня 2014 року № 56, від 09 березня 2016 року № 41, копією військового квитка.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 13 лютого 2014 року Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи 13 лютого 2014 року склало висновок № 262/ж, де в розділі обставини справи зі слів ОСОБА_1 зазначило, що у 1980 році під час бойових дій в Афганістані останній отримав осколкові поранення голови, лівої руки, правої ноги. Описані у висновку рубці на тілі позивача є наслідком загоєння ран, які могли утворитися внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, отриманих у 1980 році.

Згідно з витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 17 лютого 2014 року № 413, множинні вогнепальні осколкові поранення голови, лівої руки та правої ноги (контузія головного мозку) ОСОБА_1 , наслідком яких стали множинні рубці в анатомічних ділянках, зазначених у висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 13 лютого 2014 року № 262/ж, це поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Відповідно до рішення МСЕК від 10 вересня 2014 року ОСОБА_1 вперше встановлена III група інвалідності з 22 липня 2014 року в зв`язку з отриманням поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на строк до 01 жовтня 2015 року, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК № 004238 серії АВА від 10 вересня 2014 року, з терміном чергового огляду 10 вересня 2015 року.

10 вересня 2015 року позивачу повторно встановлено III групу інвалідності безтерміново в зв`язку із отриманням поранення, контузії, захворювання, так пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕК серія № 018256 серії АВА від 10 вересня 2015 року.

10 вересня 2015 року ОСОБА_1 отримав посвідчення інваліда війни ІІІ групи серії НОМЕР_5 .

10 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до військового комісара Срібнянського ОРВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги з огляду на встановлення інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії, до якої були додані документи згідно з наведеним у заяві переліком.

10 березня 2016 року Срібнянський ОРВК направив документи ОСОБА_1 до Військкомату.

12 березня 2016 року Військкомат направив Департаменту фінансів Міноборони заяву ОСОБА_1 та документи для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

20 травня 2016 року Комісія відповідно до протоколу свого засідання з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року № 36 вирішила повернути на доопрацювання документи ОСОБА_1 , оскільки у них бракувало документів із відомостями про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок № 975).

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).

Соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону № 2011-XII).

За змістом частини другої статті 16 зазначеного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності військовослужбовцю виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї статті Закону Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок № 975. Перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, дії розпорядника бюджетних коштів після надходження зазначених документів, які полягають у прийнятті рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, надсилання цього рішення разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, передбачені у пунктах 11, 13 цього Порядку.

Відповідно до частин другої, третьої статті 163 Закону № 2011-ХІІ у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Відповідно до частин шостої, восьмої, дев`ятої статті 163 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Перелік документів, який військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, передбачений пунктом 11 Порядку № 975.

Згідно з пунктами 13-15 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку № 975.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги (пункт 19 Порядку).

Наказом Міноборони від 14 серпня 2014 року № 530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (далі Положення).

За змістом пункту 4.5 цього Положення виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-ХІІ відповідно до Порядку здійснюється за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.

Командир (начальник) військової частини, установи (організації), у якій проходив (проходить) службу військовослужбовець, зобов`язаний: <…> сприяти своєчасному оформленню документів, визначених Порядком виплати допомоги; <…>.

За змістом пункту 4.7 Положення № 530 у разі захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) в період проходження військової служби військовослужбовець направляється на медичний огляд до ВЛК для визначення ступеня його придатності до військової служби та встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання з виконанням обов`язків військової служби або з проходженням військової служби.

Рішення ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовця оформлюється свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, витягом з протоколу засідання ВЛК.

Після проходження ВЛК у разі звернення військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби) лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я оформляє необхідні документи на МСЕК для встановлення йому групи інвалідності та (або) відсотка втрати працездатності.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає до Департаменту фінансів Міноборони обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Відповідно до пунктів 4.8.-4.11 Положення висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міноборони.

Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Отож, порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, має таку послідовність: особи, які мають право на одноразову допомогу звертаються з документами в обласний військовий комісаріат; обласний військовий комісаріат подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, та надсилається за належністю в Департамент фінансів Міноборони для розгляду їх Комісією Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; перевірені фахівцями документи розглядаються Комісією та подаються Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги; після прийняття рішення Міністром оборони України кошти надсилаються в обласний військовий комісаріат (військову частину), до якого були подані документи, для виплати одноразової допомоги отримувачам. Виплата одноразової допомоги провадиться в порядку черговості відповідно до дати подання документів після отримання Міністерством оборони коштів, передбачених на ці цілі.

Наведені фактичні обставини в своїй сукупності дають підстави вважати, що суди попередніх інстанцій правильно їх оцінили, слушно визначили норми прави, які регулюють спірні правовідносини, застосували їх до цих відносин та захистили права позивача у формі зобов`язання Міноборони як суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особі, що має ІІІ групу інвалідності, з 22 липня 2014 року.

Твердження скаржника про неправильну оцінку судами фактичних обставин справи ховає в собі прохання переоцінити юридичну природу цих обставин. Однаке Верховний Суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (стаття 341 КАС, у редакції чинній з 15 грудня 2017 року).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 18 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частина перша статті 18 КАС була доповнена пунктом 4 згідно із Законом України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», у абзац одинадцятий пункту 1 розділу ХІІ Прикінцевих положень якого були внесені зміни Законом України від 2 грудня 2010 року № 2748-VI «Про внесення змін до розділу XII Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі до юрисдикції адміністративних судів та вилучення із цивільної юрисдикції спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них.

Ці процесуальні норми мають предметний, імперативний, пріоритетний характер і визначають, що незалежно від того, хто є суб`єктом владних повноважень, спір фізичної особи з таким суб`єктом з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, інших соціальних виплат, до категорії яких відноситься й питання призначення і виплата одноразової грошової допомоги, підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду. Відповідно до вимог частини першої статті 23 цього Кодексу такий та подібні спори розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Ні предмет спору цієї справи, ні суб`єктний склад її учасників у розумінні положень статті 24 КАС не дають підстав поширювати розгляд і вирішення його колегією окружного адміністративного суду у складі трьох суддів.

Отже, ця справа підсудна саме місцевому суду як адміністративному, бо предметом спору є соціальна виплата одноразова грошова допомога, на розгляд і вирішення якого не поширюється інша підсудність.

Доводи касаційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки судів.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судів першої та апеляційної інстанцій та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

За наведених обставин колегія суддів визнає, що суди першої й апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, тому касаційну скаргу Міноборони слід залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341, 342, 345, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,

постановив:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко