Справа № 808/1009/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 листопада 2018 року Справа № 808/1009/18 СН/0840/22/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (72102, АДРЕСА_1)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б)

про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

визнати бездіяльність відповідача щодо не перерахунку та не виплати позивачу перерахованої пенсії протиправною;

зобов'язати відповідача провести перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років без обмеження граничного розміру та провести виплату недоплаченої пенсії починаючи з 01.01.2016, у відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;

встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом покладення обовязку на відповідача подати у десятиденний термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду у цій справі.

Ухвалою суду від 02.04.2018 відкрито спрощене провадження у справі №808/1009/18.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером органів МВС України. У грудні 2017 року звернувся до відповідача письмово з проханням щодо перерахунку пенсії у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23.12.2015. У відповідь на звернення позивач отримав відмову у перерахунку пенсії з посиланням на те, що довідка про розмір грошового забезпечення повернута до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Запорізькій області на доопрацювання, а перерахунок та виплату пенсії заплановано після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Вважає таку бездіяльність протиправною та просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, надав письмовий відзив (від 17.04.2018 вх. №12033), в якому зазначив, що ним здійснено перерахунок пенсії відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». За результатами такого перерахунку розмір пенсії позивача збільшився з 4701,77 грн. до 7455,56 грн., що підтверджується Розрахунком пенсії за вислугу років. Також, як вбачається з Розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою №, за період з 01.01.2016 по 31.03.2018 позивачу нараховано доплату у сумі 74 352,33 грн. Просив закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.05.2018 провадження у справі закрито у звязку із відновленням прав позивача.

Позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 04.05.2018.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу від 04.05.2018 скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Після надходження до Запорізького окружного адміністративного суду, в порядку встановленому ст. 18 КАС України, справу розподілено судді Бойченко Ю.П.

Ухвалою суду від 30.07.2018 справу прийнято до провадження та призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

З 2013 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

ГУ МВС України у Запорізькій області підготувало та направило до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2016 року.

Згідно з довідкою ГУ МВС України в Запорізькій області від 20.12.2017 № 86/18239, виданою ОСОБА_1, відповідно до рішення Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2016 року, за посадою начальник відділення ДАІ Приморського РВ ГУМВС становить: посадовий оклад 2 950, 00 грн.; оклад за військове звання 2 200, 00 грн.; 50% надбавки за вислугу років 2 575, 00 грн.; премія 0,47% 36,31 грн. Всього 7 761,31 грн.

07.12.2017 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про проведення перерахунку пенсії у звязку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей».

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 29.12.2017 № 1683/О-9, 1684-О-9 повідомило позивача про те, що на виконання пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45, Головним управлінням 06.04.2017 за вих. № 3050/03 направлено до ліквідаційної комісії ГУ МВС списки осіб для визначення нового грошового забезпечення станом на 01.01.2016 та надання довідок щодо осіб, зазначених у списку. Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2016 двічі надходили до головного управління та після перевірки повернуті на доопрацювання до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Запорізькій області, оскільки вони не відповідають вимогам постанов КМУ від 13.02.2008 № 45 та від 11.11.2015 № 988 і наказу МВС України від 06.04.2016 № 260. Додатково зазначено про те, що заплановано проведення перерахунку та виплата перерахованих пенсій колишнім співробітникам органів внутрішніх справ після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

В ході розгляду справи відповідачем надано відзив, в якому зазначено про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

За результатами такого перерахунку розмір пенсії позивача збільшився з 4 701,77 грн. до 7455,56 грн., що підтверджується Розрахунком пенсії за вислугу років. Також, як вбачається з Розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою №, за період з 01.01.2016 по 31.03.2018 позивачу нараховано доплату у сумі 74 352,33 грн.

Також відповідачем вказано, що суму пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в розмірі 8 261,37 грн. виплачено позивачу. Суму пенсії за 2016-2017 роки буде виплачено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 02 грудня 2015 року, тому перерахунок пенсії повинен здійснюватись з 01 січня 2016 року.

Наведене в сукупності свідчить, що правовідносини між сторонами виникли саме з 01 січня 2016 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідачем такий перерахунок проведено з 01.01.2016 на підставі довідки, виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Запорізькій області, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 33), отже вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності органу Пенсійного фонду щодо не проведення перерахунку задоволенню не підлягають.

Водночас, повним відновленням прав особи-пенсіонера органів внутрішніх справ є як нарахування пенсії, так і її виплата в повному обсязі, з урахуванням виплати перерахованої суми пенсії за попередній період, що з матеріалів справи не встановлено, жодних доказів здійснення фактичних виплат не надано.

Щодо посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 (далі по тексту - Постанова КМУ №103 ) варто зауважити наступне.

Частиною третьою статті 52 Закону №2262-ХІІ передбачено, що виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. Цією нормою не передбачено можливість сплати пенсії частинами в майбутньому та із застереженнями про наявність фінансування, як це визначає постанова КМУ №103, а тому, на підставі частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує норму Закону №2262-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

Також суд вважає за доцільне зазначити, що фактично постанова КМУ № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Правова позиція суду стосовно кола питань, які врегульовано постановою КМУ №103, викладена Верховним Судом в ухвалі від 02 травня 2018 року у справі №818/1076/18.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 103 передбачено виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Проте, вказана постанова КМУ №103 прийнята після виникнення спірних правовідносин та, на думку суду, в частині встановлення строків виплати належної позивачеві пенсії обмежує його права на своєчасну виплату перерахованої пенсії у належному розмірі.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відтак, належним способом захисту прав позивача є зобовязання органу Пенсійного фонду здійснити виплату перерахованої пенсії.

При винесенні рішення судом встановлено, що дана адміністративна справа є типовою справою, а тому при винесенні рішення враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 820/6517/17.

Щодо позовних вимог в частині проведення перерахунку без обмеження граничного розміру пенсії слід зазначити, що позивачем дану вимогу не обґрунтовано.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, зокрема, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Дана норма права не визнана неконституційною та діє; відтак в даній частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що вищезазначеними нормами встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.

В даному випадку, на переконання суду, відсутні достатні та обґрунтовані підстави для встановлення відповідачу строку для подання до суду звіту про виконання судового рішення, отже в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, а тому питання розподілу судових витрат не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (72102, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) щодо не виплати ОСОБА_1 (72102, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) перерахованої пенсії протиправною.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) провести ОСОБА_1 (72102, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) виплату недоплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2016, у відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 07.11.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко