Справа № 320/5638/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 жовтня 2018 року м. Київ № 320/5638/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави

до Побережківського навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I- III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області,

Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області

про визнання незаконною бездіяльність та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави з позовом до Побережківського навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області, Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області, в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області та Побережківського навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області щодо не вчинення дій з приводу оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 1,75 га під вказаним навчальним закладом;

- зобов’язати адміністрацію Побережківського навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 1,75 га за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 55, с. Побережка, Богуславського району, Київської області.

Пунктом 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із змісту позовної заяви, прокурор зазначає, що оскільки місцевій прокуратурі стало відомо про наявність порушень у січні 2018 року (з листа Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області від 19.01.2018 № 01-14/40), строк подання позовної заяви не порушено.

З листа Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області від 19.01.2018 № 01-14/40 судом встановлено, що він зареєстрований у Богуславському відділі Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області 23.01.2018 № 36-01-883 Вх-18.

В той же час, позивач звернувся до 17.10.2018 (відбиток штемпеля підприємства зв’язку на конверті в якому надійшов позов).

З огляду на зазначене вбачається, що позивачем порушено шестимісячний строк на звернення до суду.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, враховуючи вимоги статті 123 Кодексу адміністративного судчинства України суд вбачає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу десять днів для наведення позивачами обставин поважності звернення до судуз пропуском строків встановлених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як вбачається з частини 4 статті 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно з вимогами частини 3 та 4 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 КАС України.

З викладеного слідує, що для визначення судом права прокурора на звернення до суду для захисту інтересів держави імперативними є дві умови:

1) доведення порушення чи загрози порушення саме інтересів держави (а не окремої громади або окремої юридичної чи фізичної особи);

2) доведення належними і допустимими доказами, що захист цих інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або ж доведення відсутності такого органу.

У позовній заяві зазначено, що зволікання Побережківського навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області з оформленням правовстановлюючих документів на земельну ділянку під закладом освіти порушує законодавчо встановлений порядок регулювання земельних відносин, а тим самим інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель.

Одночасно з цим прокурор зазначає, що у спірних правовідносинах орган, уповноважений здійснювати захист інтересів держави, відсутній.

Водночас, порядок та суб’єкти, які здійснюють контроль за використанням та охороною земель визначені у главі 32 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно з вимогами статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель – центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Таким чином, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється Держгеокадастром та Державною екологічною інспекцією.

Обґрунтувань з приводу того, що Держгеокадастром та Державною екологічною інспекцією не здійснюється або здійснюється неналежним чином реалізація передбачених законом повноважень для захисту інтересів держави у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та причин, з яких такі повноваження не реалізуються – прокурором суду не надано, а відтак і не обґрунтовано наявності підстав для представництва інтересів держави, як то передбачено вимогами частини 4 статті 23 Закону № 1697-VII.

Стосовно наявності у прокуратури підстав для звернення до суду з цим позовом, суддею враховано таке.

Як вже зазначалося, предметом позову є бездіяльність Побережківського навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області та Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області, що полягає у зволіканні з оформленням правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розташовану під вказаним навчальним закладам. До того ж, у позовній заяві прокурор зазначає про відсутність органу, уповноваженого звертатись до суду з подібним позовом.

Судом також встановлено, що зміст права постійного користування земельною ділянкою, на момент звернення прокурора до суду, врегульовано статтею 92 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою – це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з вимогами частини 2 статті 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності (п. “а” ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України).

Як убачається із статті 10 Закону України “Про загальну середню освіту”, заклад загальної середньої освіти є юридичною особою. Статус комунального має заклад загальної середньої освіти, заснований на комунальній формі власності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 44 Закону України “Про загальну середню освіту” матеріально-технічна база закладів загальної середньої освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно закладів загальної середньої освіти належить їм на правах, визначених законодавством України.

Згідно з вимогами статті 38 Закону України “Про загальну середню освіту” заклад загальної середньої освіти створює науково-методичну і матеріально-технічну бази для організації та здійснення освітнього процесу.

Як убачається з доданих до позовної заяви документів, Побережківський навчально – виховний комплекс «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області є юридичною особою, засновником (власником) НВО є: Богуславська районна рада, що підтверджується Статутом Побережківського навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області.

Таким чином, зміст викладених положень чинного законодавства дає підстави стверджувати, що суб’єктом права постійного користування земельною ділянкою можуть бути, у тому числі, комунальні заклади загальної середньої освіти, до компетенції яких належить, зокрема, створення матеріально-технічної бази такого закладу.

Тобто, саме Побережківському навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області належить право постійного користування земельною ділянкою, що знаходиться під розташованими на ній будівлями школи. Наведене також свідчить, що Побережківський навчально – виховний комплекс «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області є юридичною особою, як суб’єкт права постійного користування, і не позбавлений права реалізувати надане йому право постійного користування земельною ділянкою, замовивши відповідні землевпорядні роботи, як і не позбавлена права звернутись до суду у випадку, якщо відповідні суб’єкти владних повноважень порушують його права, пов’язані з володінням чи користуванням відповідною земельною ділянкою.

У той же час заступником керівника Кагарлицької місцевої прокуратури не наведено підстав для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору та випадки звільнення від сплати цього платежу, передбачені у статті 5 Закону України «Про судовий збір». Однак, позивач до кола осіб, на яких поширюються пільги щодо сплати судового збору, не відноситься.

Так, відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру який подано суб’єктом владних повноважень встановлюється ставка судового збору – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено 3 вимоги немайнового характеру, одна з яких є похідною (зобов’язати вчинити дії), водночас позовні вимоги до кожного з відповідачів є окремими.

Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року – 1 762 гривні, з 1 липня – 1 841 гривня, з 1 грудня – 1 921 гривня.

Згідно зі змістом частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачу необхідно було сплатити 3 524 грн. (1 762 грн. х 2).

Однак, позивачем додано до позовної заяви лише докази сплати судового збору у розмірі 1 762 грн.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленими статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- письмових пояснень щодо причин пропуску строку звернення до суду по за межами встановленого КАС України строками;

- пояснень та доказів на їх підтвердження того, що Держгеокадастром та Державною екологічною інспекцією не здійснювалися або здійснюється неналежним чином реалізація передбачених законом повноважень для захисту інтересів держави у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, та причин, з яких такі повноваження не реалізуються

- доказів сплати судового збору у сумі 1762 грн. за належними реквізитами щодо його сплати (за реквізитами Київського окружного адміністративного суду).

Належним документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі “Судова влада України” за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави до Побережківського навчально – виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області, Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконною бездіяльність та зобов’язання вчинити певні дії - залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз’яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.