Справа № 215/3786/18(2-а/215/144/18)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

19 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 215/3786/18(2-а/215/144/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року (суддя І інстанції Науменко Я.О.) в адміністративній справі № 215/3786/18 (2-а/215/144/18) за позовом ОСОБА_2 до спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Варченко Лариси Олександрівни про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач звернувся до з позовом до спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Варченко Лариси Олександрівни про визнання протиправною бездіяльності, яка виявилася в непідкоренні конституційним принципам, у не забезпеченні гарантій ст. 33, 46, 48 Конституції України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Варченко Лариси Олександрівни про визнання бездіяльності протиправною передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених судом обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити позов до належного суду для розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя визначив помилкові підстави, межі повноважень та спосіб дій відповідача, встановив помилковий характер спору, правовий статус та природу відповідача у зв'язку з чим помилкового дійшов висновку про передачу справи до окружного адміністративного суду. Зазначає, п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам підсудні адміністративні справи з приводу бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Оскільки у вимозі № 1 позову він просив притягнути до адміністративної відповідальності відповідача, вважає, що він вірно подав позов, відповідно до територіальної підсудності, до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 312 КАС України в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

З позовної заяви вбачається, що спір виник між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень щодо оскарження бездіяльності спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Варченко Л.О. стосовно невжиття належним чином системи заходів відповідно гарантій ст. 46, 48 Конституції України та захисту свободи пересування, вільного вибору місця проживання відповідно гарантій с. 33 Конституції України за заявою про призначення усіх видів допомоги від 26 червня 2018 року вх. № 1276.

Передаючи справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду суд першої інстанції виходив з того, що в розумінні ч. 2 ст. 20 КАС України предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на те, що статтею 20 (у редакції КАС України, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року) змінено юрисдикцію адміністративних судів, зокрема, звужено предметну юрисдикцію загальних місцевих судів, як адміністративних судів, і тепер справи про соціальний захист громадян (зокрема, щодо призначення будь-якого виду соціальних виплат) відносяться до предметної юрисдикції окружних адміністративних судів, оскільки не зазначені у частині 1 ст. 20 КАС України.

Посилання позивача на те, що він у позовних вимогах просить притягнути до адміністративної відповідальності відповідача є безпідставними, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачає, що адміністративні справи місцевими загальними судами як адміністративними судами розглядаються саме з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, тобто в межах справ про притягнення до адміністративної відповідальності саме суб'єктами владних повноважень фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний КАС України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, чинним КАСУ не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема визначених статтею 20 КАСУ, тобто у разі порушення правил предметної підсудності. В даному випадку судом першої інстанції з метою уникнення підстав для можливого скасування судового рішення направлено справу за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 КАСУ, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом. У цій справі таким судом є окружний адміністративний суд, а не місцевий загальний суд як адміністративний.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про необхідність передачі адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 до спеціаліста Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Варченко Л.О. про визнання бездіяльності протиправною за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року у справі № 215/3786/18 (2-а/215/144/18) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко