Справа № 731/526/18
Суддя: Семенченко О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №731/526/18
Провадження №2-а/731/21/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Трохименко Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Варва за правилами загального позовного провадження термінову адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Срібнянського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Прядки Дмитра Леонідовича про визнання дій поліцейського протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить визнати дії поліцейського Прядки Д.Л. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 № 881445 від 20 жовтня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що був безпідставно притягнутий посадовою особою до адміністративної відповідальності. 20 жовтня 2018 року він зупинив свій транспортний засіб біля правого краю проїзної частини на вулиці Незалежності в смт Срібне і відійшов у справах, а коли повернувся, поліцейський СРПП №4 Срібнянського ВП ГУНП в Чернігівській області Прядка Д.Л. склав на нього постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 881445. Зі змісту постанови вбачається, що він, керуючи транспортним засобом KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1, 20 жовтня 2018 року, о 18 год. 00 хв., в смт Срібне по вулиці Незалежності, здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 (в) ПДР України. Коли він попросив поліцейського роз'яснити, в чому полягає його порушення, той вказав на знак 3.34 «Зупинку заборонено», який встановлений безпосередньо за деревом таким чином, що в темну пору доби його не видно, адже дерево повністю його затуляє, у зв'язку з чим особа, яка керує транспортним засобом, фізично не може його побачити. Оскільки він не бачив і не міг побачити вищезазначений заборонний знак, вважає, що в його діях відсутня суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме - вина у формі умислу чи необережності.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснив, що він не побачив і не міг побачити заборонного дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено», адже той був встановлений безпосередньо за деревом таким чином, що в темну пору доби його не видно, оскільки дерево повністю його затуляє. На підтвердження своїх пояснень надав для огляду в судовому засіданні фотографії з місця події.

Відповідач поліцейський СРПП №4 Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Прядка Д.Л. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв з процесуальних питань до суду не подав.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2018 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 Срібнянського ВП ГУНП в Чернігівській області Прядкою Д.Л. щодо позивача ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДПО18 № 881445 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255,00 грн., відповідно до якої ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом KIA RIO, номерний знак НОМЕР_1, 20 жовтня 2018 року, о 18 год. 00 хв., в смт Срібне по вулиці Незалежності, здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 (в) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 31).

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п. 8.4 (в) Розділу 8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з пунктом 33.3 Розділу 33 ПДР України дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» належить до заборонних знаків та забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до п. п. 10.1.1 п. 10.1 Розділу 10 ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», затвердженого Наказом Мінекономрозвитку від 29 грудня 2014 року № 1484, дорожні знаки потрібно влаштовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше, ніж 100 м за напрямком руху.

Відстань від краю проїзної частини, а за наявності узбіччя - від брівки земляного полотна до найближчого до неї краю знака, установленого збоку від проїзної частини, повинна становити від 0,5 до 2 м, але якомога ближче до краю проїзної частини (п. п. 10.2.5 та 10.2.6 п. 10.2 Розділу 10 ДСТУ 4100:2014).

З доданих до матеріалів справи фотознімків вбачається, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», розміщений в смт Срібне по вулиці Незалежності, встановлений безпосередньо перед стовбуром дерева в ряду інших дерев таким чином, що в темну пору доби його не видно, адже попереднє дерево його затуляє, у зв'язку з чим особі, яка керує транспортним засобом, складно його побачити.

Крім того, як убачається з фотознімків, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» з обох боків завернутий таким чином, що його видима площа зменшується більше ніж наполовину, тобто пошкоджений.

Суд визнає твердження позивача ОСОБА_1, що він не міг побачити заборонного дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено» обґрунтованими.

Позивач по справі ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів недостатньо для встановлення обставин, які відповідач у відповідності до ст. 280 КУпАП зобов'язаний з'ясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте відповідач не направив до суду відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв з процесуальних питань. Докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення на позивача в матеріалах справи відсутні, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Отже, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе задовольнити позов та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 77, 246, 229, 286 КАС України, ст. 283-284, 288, 289, 293 КУпАП суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) до поліцейського СРПП №4 Срібнянського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Прядки Дмитра Леонідовича (юридична адреса: 17300, Чернігівська область, смт Срібне, вул. Леніна, 48Б) про визнання дій поліцейського протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського СРПП №4 Срібнянського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Прядки Дмитра Леонідовича серії ДПО18 № 881445 від 20 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п. 8.4 (в) ПДР України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Семенченко