Справа № 810/1954/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1954/18 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря: Харитонової Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 (м. Київ, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Корпорації "Укртрансбуд" до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації,-

В С Т А Н О В И Л А:

Корпорація "Укртрансбуд" звернулася з позовом до Київської митниці ДФС в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA125000/2018/000017/2 від 21.02.2018;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС №UA125010/2018/00008 від 21.02.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA125010/2018/000018/2 від 21.02.2018;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UA125010/2018/00009 від 21.02.2018.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що при митному оформленні товарів, які ввозились на митну територію України, ним було визначено їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту). Цей показник заявлено у митних деклараціях, однак митний орган безпідставно не погодився із заявленою митною вартістю товарів та незаконно прийняв рішення про коригування їх митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України. Позивач, вважає, що до нього відсутні встановлені статтею 58 МК України обмеження у застосуванні першого методу визначення ціни товару, оскільки ним до Київської митниці ДФС надано всі документи, щодо визначення ціни товару, що імпортується, за ціною договору. Тому, на думку позивача, рішення митного органу є незаконними, оскільки при їх прийнятті відповідачем невірно встановлені факти та застосовано норми закону.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що всі дії та рішення посадових осіб митниці є аргументованими відповідають та засновані на вимогах законодавства України з питань державної митної справи. Позивачем не наведено жодного аргументування чи доказу, які б свідчили про порушення митним органом вимог нормативно-правових актів. У зв'язку з цим відповідач вважає, що оскаржувані рішення прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що подані декларантом документи не містили належних, об'єктивних та достовірних відомостей про числове значення заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до ст. 64 МК.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що беручи до уваги, що у відповідача не було підстав для застосування основного методу визначення митної вартості товарів Корпорації «Укртрансбуд» - за ціною договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 125000/2018/000017/2, № UA 125010/2018/000018/2 від 21.02.2018, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UA 125010/2018/00009, № UA 125010/2018/00008 від 21.02.2018 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

14.11.2018 у судове засідання суду апеляційної інстанції з'явилась представник відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи 07.12.2017 між Корпорацією "Укртрансбуд" (покупець) та компанією GRUBER Nutzfahrzeuge GmbH, Німеччина (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 07/12/2017 від 07.12.2017.

Відповідно до пункту 1.1 даного контракту GRUBER Nutzfahrzeuge GmbH продав, а Корпорація "Укртрансбуд" купила на умовах FCA Лейпциг (Інкотермс 2010) автомобілі:

- IVECO MAGIRUS, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMM1VSH40C254702;

- IVECO MAGIRUS, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMN1VSH40C254634.

Пунктом 2 контракту визначено, що ціна автомобілів встановлена в Євро і складає 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч) Євро:

- IVECO MAGIRUS, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMM1VSH40C254702 - 12500,00 (дванадцять тисяч п'ятсот) Євро;

- IVECO MAGIRUS, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMN1VSH40C254634 - 12500,00 (дванадцять тисяч п'ятсот) Євро.

Корпорацією "Укртрансбуд" були оплачені вище вказані автомобілі IVECO MAGIRUS в повному обсязі 02.02.2018 через ПАТ "КБ "Приватбанк", що підтверджується платіжним дорученням.

У лютому 2018 року позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту № 07/12/2017 від 07.12.2017 ввезено на територію України товар, а саме, два автомобілі: - IVECO MAGIRUS, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMM1VSH40C254702; та - IVECO MAGIRUS, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMN1VSH40C254634.

19.02.2018 позивачем до Київської митниці ДФС подані електронну митну декларацію ІМ 40 ДЕ UA 125010/2018/001354 на автомобіль IVECO MAGIRUS із транспортними витратами, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMN1VSH40C254634, за заявленою митною вартістю 12 955,31 Євро та електронну митну декларацію ІМ 40 ДЕ UA125010/2018/001350 на автомобіль IVECO MAGIRUS із транспортними витратами, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMМ1VSH40C254702 за заявленою митною вартістю 12955,31 Євро.

Митна вартість товару визначена позивачем із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

Відповідно до графи 44 EМД UA125010/2018/001350 від 19.02.2018, на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані: рахунок-фактура (інвойс) № 800008 від 26.01.2018; декларацію про походження товару № 800008 від 26.01.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № ZВІ207851271 від 13.02.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № ЕА724283 від 27.07.2012; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 14.02.2017; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № б/н від 16.02.2018; зовнішньоекономічний контракт № 07/12/2017 від 07.12.2017; договір про надання послуг митного брокера № 82/Т від 12.04.2016; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів № 1985358 від 17.02.2018.

Відповідно до графи 44 EМД UA125010/2018/001354 від 19.02.2018, на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані: рахунок-фактура (інвойс) № 045783 від 15.12.2017; декларацію про походження товару № 045783 від 15.12.2017; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № ZВІ207851272 від 13.02.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № ЕА724282 від 27.07.2012; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 14.02.2017; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № б/н від 16.02.2018; зовнішньоекономічний контракт № 07/12/2017 від 07.12.2017; договір про надання послуг митного брокера № 82/Т від 12.04.2016; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів № 1985359 від 17.02.2018; копію митної декларації країни відправлення № 18DЕ33Е1 від 15.02.2018.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої у ЕМД митної вартості, митний орган направив позивачу електронні повідомлення, в яких зазначив, що орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та запропонував надати додаткові документи (за наявності) для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, а саме: транспортні (перевізні) документи; договір про надання транспортно-експедиційних послуг; заявку на здійснення договору транспортно-експедиційних послуг, що стосується перевезення оцінюваного товару, та/або акт виконаних робіт; рахунок на транспортно-експедиційні послуги згідно з договором на здійснення транспортно-експедиційних послуг; виписку з бухгалтерської документації; прайс-лист виробника, як прейскуранта - довідника цін на товари, які виробляються виробником та адресований невизначному колу покупців.

На вказані запити позивач додатково направив митному органу виписку з банку щодо сплати за автомобілі № 34 від 02.02.2018, витяг з сайту, на якому були відібрані закуплені авто, договір з найманим водієм № б/н від 01.02.2018. Також, позивачем були надані пояснення, в яких зазначив, що транспортування транспортних засобів було здійснено Корпорацією "Укртрансбуд", а тому в даному випадку документи щодо транспортування відсутні. Для перевезення транспортних засобів були залучені наймані працівники. У зв'язку з тим, що товар був придбаний через мережу інтернет, прайс-лист відсутній.

Розглянувши подані позивачем документи, Київською митницею ДФС були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2018/000017/2 та № UA125010/2018/000018/2 від 21.02.2018, згідно з якими відповідач, застосувавши резервний метод визначення митної вартості (метод 2ґ), заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації № UA125000/2018/000017/2 скоригував до рівня 19 350,00 Євро та заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації № UA125010/2018/000018/22 скоригував до рівня 19350,00 Євро.

Обґрунтовуючи підстави не прийняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 оскаржуваних рішень зазначив наступне: експертні звіти (висновки) про оцінку прийняті до уваги митницею, але не можуть бути підставою для підтвердження митної вартості, тому що середня вартість аналогічних транспортних засобів значно вище за заявлену; транспортний засіб придбаний в Німеччині, а середню вартість експертом надано по ринку Голландії; з поданих документів, відповідно до ст.64 Митного кодексу України неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, подані документи не містять належних, об'єктивних та достовірних відомостей про числове значення заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до статті 64 Митного кодексу України. З посиланням на частину другу ст. 64 Митного кодексу України відповідач зазначив, що є всі підстави для застосування другорядного методу 2ґ.

Відповідачем в оскаржуваних рішеннях зазначається, що джерело інформації, яким він користувався при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація № UA100020/2017/313065 від 22.12.2017 (рівень митної вартості товару згідно джерела інформації - 19 350 Євро/шт.), митна декларація № UA100020/2017/312310 від 05.12.2017 (рівень митної вартості товару згідно джерела інформації - 20200 Євро/шт.), митна декларація № UA100020/2017/313067 від 22.12.2017 (рівень митної вартості товару згідно джерела інформації - 19 350 Євро/шт.).

На підставі прийнятих рішень про коригування митної вартості товару, Київська митниця ДФС видала позивачу картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2018/00008 та № UA125010/2018/00009 від 21.02.2018.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з оскаржуваних рішень вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товарів за ціною договору, у відповідача під час прийняття вказаних рішень не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товарів Корпорації "Укртрансбуд" - за ціною договору, відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів. Оскільки на час прийняття оспорюваних карток відмови у прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були відсутні підстави, передбачені частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, відповідні рішення суб'єкта владних повноважень також є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Аналіз положень статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України та у випадках, встановлених цим Кодексом (якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Разом з тим, повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Митний орган наділений обов'язком зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості перевірки розрахунку митної вартості на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Крім того, для витребування доказів на спростування наявності впливу взаємозв'язку покупця та продавця на митну вартість задекларованого товару митниця зобов'язана обґрунтувати обставини, які свідчать про ймовірність існування такого взаємозв'язку.

Тобто, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. А саме, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують число визначення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз викладених статей свідчить про обов'язок митниці зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Матеріали справи жодним чином не вказують на існування обмежень для визначення митної вартості задекларованих товарів за ціною договору, наведені розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язана протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Надіслані митним органом електронні запити не містять будь-якої інформації, що дозволяла б з'ясувати, які саме відомості про складові числового значення митної вартості відсутні або не підтверджуються поданими позивачем документами.

Фактично висновок про відсутність у документах, приєднаних до ЕМД, всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, відповідач пов'язує з джерелом інформації, яким він користувався при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, що підтвердила представник митного органу в судовому засіданні - 14.11.2018, а саме: митна декларація № UA100020/2017/313065 від 22.12.2017 (рівень митної вартості товару згідно джерела інформації - 19350 Євро/шт.), митна декларація № UA100020/2017/312310 від 05.12.2017 (рівень митної вартості товару згідно джерела інформації - 20200 Євро/шт.), митна декларація № UA100020/2017/313067 від 22.12.2017 (рівень митної вартості товару згідно джерела інформації - 19350 Євро/шт.)

Апелянт не пояснює, чому джерело інформації береться за інший рік і чи підходить для визначення правильності митної вартості зазначені митні декларації, а саме: чи порівнюється ідентичний або подібний (аналогічний) товар, відповідно до статті 57 МК (співпадають рік випуску, марка, модель тип двигуна, потужність двигуна та інше). Вказані митним органом недоліки не дають підстави для висновку про відсутність у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та не може бути підставою для витребування у позивача додаткових документів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що документами, поданими до митного оформлення товарів, підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару - IVECO MAGIRUS, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMM1VSH40C254702 у розмірі 12500,00 Євро та IVECO MAGIRUS, рік виготовлення 2012, VIN номер: WJMN1VSH40C254634 у розмірі 12500,00 Євро, базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню.

Апелянтом суду апеляційної інстанції не надано будь-яких належних доказів, що свідчили б про відсутність у документах, які підтверджують митну вартість товарів, перелік яких наведено у частині другої статті 53 МК, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, митний орган не надав.

Відповідно до частини сьомої статті 54 МК, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто, не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA125000/2018/000017/2, № UA125010/2018/000018/2 від 21.02.2018 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки на час прийняття оспорюваних карток відмови у прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були відсутні підстави, передбачені частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, відповідні рішення суб'єкта владних повноважень також є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19.11.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова