Справа № 1140/2471/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

20 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 1140/2471/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт-Агро» на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року (суддя Сагун А. В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт-Агро» до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонт-Агро» звернулось до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просило визнати бездіяльність відповідача щодо неприйняття у відповідності до частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» рішення по суті Листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі № 3/06 від 27.06.2018 року протиправною.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 відмовлено у відкритті провадження у справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт-Агро» до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що лист-відповідь ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області свідчить про бездіяльність відповідача, як суб'єкта владних повноважень, функції якого визначені частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України, частиною 4 статті 4 Закону України «Про оренду землі», Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 15 від 14 січня 2015 року та постановою Кабінету Міністрів України № 5 від 14.01.2015 року «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру». Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яке здійснює публічно-владні управлінські функції та до функцій якого входить розпорядження землями державної власності, не виконало приписів частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та вийшло за межі наданих йому повноважень, поклавши на позивача беззмістовні та завідомо нездійснені вимоги. Предметом поданого позову є невиконання вимог вчинити певні (виключні) дії, передбачені частиною 5 статті 33 закону України «Про оренду землі» з боку суб'єкта владних повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, вказуючи на безпідставність доводів позивача та просить залишити без змін ухвалу суду першої інстанції як законну та обґрунтовану.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами частини 1 статті 2 кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Матеріалами справи підтверджено, що між Компаніївською районною державною адміністрацією, як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт-Агро» як орендарем 19 грудня 2008 року укладено договір оренди землі строком на десять років.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 5 від 14.01.2015 року «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

З метою продовжити користування землею та маючи намір використати своє переважне право поновлення Договору оренди землі на новий строк, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі.

Листом № Т-9159/0-5051/0/17-18 від 25.07.2018 року відповідач надав відповідь, яка не містила жодних рішень по суті листа-повідомлення, направленого позивачем.

У поданому позові позивач оскаржує бездіяльність відповідача в частині неприйняття відповідного рішення щодо поновлення строку дії договору оренди землі.

Отже, заявлений у цій справі позов має на меті захист права позивача як орендаря земельної ділянки на користування майном шляхом прийняття рішення суб'єктом владних повноважень щодо поновлення договору оренди землі. Тобто, позов до суду фактично спрямований на поновлення дії укладеного договору оренди землі.

Колегія суддів зазначає, що спір набуває ознак публічно-правового за умови не тільки наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й обов'язкового здійснення ним у цих відносинах владних управлінських функцій.

Оскільки позивач оскаржує бездіяльність відповідача в частині неприйняття відповідного рішення щодо поновлення дії договору оренди землі, відповідач при прийнятті відповідного рішення не виконує владні управлінські функції, а є стороною у договірних правовідносинах, де реалізує свої господарські функції щодо розпорядження землями державної або комунальної власності.

Згідно зі статтею 5 Земельного кодексу України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Пунктами «а», «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Це положення узгоджується з вимогами частини 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі», згідно з яким укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Частинами 1 та 6 статті 33 статті 16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 33 статті 16 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, з моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб'єктами та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки притаманні цивільним правовідносинам (які з урахуванням суб'єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді), а не адміністративним.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За викладених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що спір у цій справі не є публічно-правовим, оскільки випливає з договірних правовідносин та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2018 року у справі №816/389/15-а.

Передбачені статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні, внаслідок чого апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт-Агро» залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 20.11.2018 та відповідно до частини 2 статті 328 КАС України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя Н.А. Бишевська

суддя А.В. Суховаров