Справа № 577/5143/18
Суддя: Кравченко В. О.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/5143/18
Провадження № 2-а/577/78/18
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

"20" листопада 2018 р.

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Кравченко В.О., ознайомившись з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, третя особа: Конотопська ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області про визнання незаконною постанову про притягнення до адмінвідповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконною постанову про накладення адміністративного стягнення від 28.08.2018 року винесену Конотопською ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області.

Ознайомившись з позовом та додатком до нього прихожу до висновку про залишення позову без руху виходячи із такого.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За положенням ч. 2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Дотримання строків звернення до суду є однією з обов'язкових передумов ефективності адміністративного провадження щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в судах загальної юрисдикції, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов'язків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» зазначено, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено право на суд, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності. Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справах Стаббігс та ін. проти Великобританії від 22.10.1996 року, Девеер проти Бельгії від 27.02.1980).

Необхідно зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у адміністративних відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Як вбачається з позову та додатків до нього, постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена 28.08.2018 року. Дану постанову ОСОБА_1 неодноразово оскаржував у вищестоящий орган ДФС, зокрема 11.09.2018 року та 16.10.2018 року, що свідчить про обізнаність позивача про наявність цієї постанови. Проте, до суду позивач звернувся лише 19.11.2018 року, тобто з пропуском строку на оскарження визначеного законодавцем, при цьому питання про поновлення строку у позові не ставиться і поважність причин пропуску не зазначена.

За приписом ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави,вказані нею у заяві,визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, необхідно звернути увагу позивача, що позов заявлений до Головного Управління Державної фіскальної служби у Сумській області, у той час як оскаржувана постанова виносилась працівниками Конотопського ОДПІ. Також слід зазначити, що надані ксерокопії постанови фактично не читаємі.

З огляду на викладене позов слід залишити без руху.

Керуючись: ст.ст. 123, 248, 286 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, третя особа: Конотопська ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області про визнання незаконною постанову про притягнення до адмінвідповідальності залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для звернення до суду з заявою про поновлення строку із зазначенням поважності причин його пропуску.

Роз'яснити ОСОБА_1, що у випадку не подання вказаної заяви у визначений строк або підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд поверне позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2