Справа № 1340/3963/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1858/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А., Глушка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід УВТК» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви (головуючий суддя Кухар Н.А.), постановлену 04 вересня 2018 року у справі №1340/3963/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід УВТК» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними і скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід УВТК» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної фіскальної служби України, просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в реєстрації таких, про відмову в реєстрації податкових накладних згідно з переліком, зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні згідно з переліком.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву суддя суду першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області та Державної фіскальної служби України, в якій просять визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС України з приводу розгляду скарг позивача на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН, зобов'язати ДФС України вчинити дії. В даному позові позивачем оскаржуються різні індивідуальні акти відповідача, які були складені за різних фактичних та юридичних підстав, за якими було встановлено реальність виконання позивачем господарських договорів та за кожними фактами відмови у реєстрації податкової накладної. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року та скерувати справу у суд першої інстанції для розгляду по суті. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що предметом позову є відмова Державної фіскальної служби України зареєструвати подані Товариством податкові накладні, перелік яких наведено в позовній заяві та які складено виключно у зв'язку з продажем будівельних матеріалів ПП «Альфабудсервіс» на підставі Договору купівлі-продажу №01.10/1 від 01.10.2012. Скаржник вказує, що відмовив в реєстрації всіх зазначених у позовній заяві податкових накладних один і той самий суб'єкт владних повноважень, з однієї і тої ж підстави. Таким чином, скаржник зазначає, що у позовній заяві заявлено виключно пов'язані між собою вимоги.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду про повернення позовної заяви, в силу приписів ч.2 ст.312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України не відповідає.

Як зазначено у позовній заяві та апеляційній скарзі у зв'язку з продажем будівельних матеріалів Приватному підприємству «Альфабудсервіс» на підставі договору купівлі-продажу №01.10/1 від 01.10.2012 Товариство відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за період з 01.07.2017 по 15.12.2017 склало податкові накладні, які відправлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманими квитанціями податкові накладні прийнято, але реєстрація в ЄРПН зупинена, оскільки виявлено помилки: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.03. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 цього наказу».

На виконання вимог п.п. 201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України Товариством направлено на адресу ДФС повідомлення від 26.06.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовлених ПН/РК, копії договору №01.10/1 від 01.10.2012, копії видаткових накладних за відповідний період, документи про сплату ТОВ «Захід УВТК» за товар, який реалізовувався на ПП «Альфабудсервіс».

Комісією ДФС прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій документів.

Не погоджуючись з рішеннями комісії ДФС, Товариство звернулось із позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Згідно з п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пов'язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку з'явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Слід звернути увагу, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Згідно з п.6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Підставою звернення Товариства з позовом до суду стало прийняття комісією ДФС рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, після того як Товариством було подано документи на підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних.

Як спосіб захисту порушеного права, яке полягає у відмові зареєструвати податкові накладні, Товариство просить суд зобов'язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні згідно з переліком, що не може бути зреалізовано за наявності чинних рішень комісії ДФС рішень про відмову в реєстрації таких податкових накладних.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Починаючи з 01.07.2017 відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України реєстрацію ПН/РК у ЄРПН може бути зупинено у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, у разі її відповідності сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, установлених відповідно до п.74.2 ст.74 цього Кодексу.

Згідно з пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до положень підпунктів 201.16.2, 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Подані письмові пояснення та/або копії документів розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке надсилається платнику податків.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566 затверджено Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації п.2 якого встановлено, що комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Пунктом 21 цього Порядку встановлено, що рішення Комісії про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації складається за формою згідно з додатком до цього Порядку, підписується, реєструється та надсилається платнику податку на додану вартість. Комісія у день прийняття рішення вносить відповідний запис до Єдиного реєстру податкових накладних про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування або відмову в такій реєстрації.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної, скасування яких є предметом позовних вимог Товариства, перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з зупиненням реєстрації податкової накладної та розглядом поданих платником податків письмових пояснень та/або копій документів розглядаються, а відтак заявлені скаржником у позові вимоги пов'язані між собою підставами виникнення, є основними та похідними вимогами, оскільки задоволення однієї вимоги може мати наслідком щодо задоволення іншої вимоги.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо порушення Товариством правил об'єднання позовних вимог та, як наслідок, повернув позовну заяву позивачеві.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційний інстанції приходить до переконання, що, повертаючи позовну заяву, суддею суду першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та зміст позовних вимог, що є наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 241, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід УВТК» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 04 вересня 2018 року у справі №1340/3963/18 скасувати, та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 20.11.2018