Справа № 826/2219/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2219/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря: Харитонової Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Південної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" до Південної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ "Карпатигаз" звернулося з позовом до Південної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, №, № від 28.09.2016.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що камеральна перевірка з питань своєчасності сплати ТОВ "Карпатигаз" самостійно визначеного податкового зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу була проведена відповідачем поза межами наданої йому законодавчої компетенції. Також позивач заперечує висновки акту перевірки № 223/20-16-12-23/337504782 від 05.09.2016 щодо порушення ТОВ "Карпатигаз" вимог п. 57.1 ст. 57 та п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України в частині недотримання 10-денного строку сплати податкового зобов'язання з тієї підстави, що затримка у перерахуванні податку до відповідного бюджету виникла виключно з вини обслуговуючого банку.

В запереченнях проти адміністративного позову відповідачем зазначено про те, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються опрацьовуються у відповідних інформаційних базах, тобто предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженого податкового (грошового) зобов'язання, а відтак, необґрунтованим є твердження позивача про те, що камеральна перевірка може проводитись лише для перевірки правильності відображення даних податкових декларацій. Позивачем до ПАТ «Сбербанк» було направлено платіжні доручення № 1450 від 30.05.2016 на суму 80 153,25 грн, № 1451 на суму 4 454 265,15 грн, № 1460 на суму 41 323 449,19 грн, кошти за якими надійшли до бюджету 31.05.2016, тобто з порушенням строків, визначених ПК України. При порушенні термінів сплати або неперерахування платежів податків та зборів з вини банку суб'єкт господарювання повинен надати до контролюючого органу заяву з копіями платіжних документів, що засвідчують факт подання їх до установи банку у строки, визначені ПК України для сплати відповідного податку чи збору.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем до контролюючого органу було надано копії платіжних доручень без відповідної відмітки банку, яка б підтверджувала подання зазначеного документу до банку саме 30.05.2016, а відтак, відсутні законодавчо визначені підстави для звільнення позивача від відповідальності, визначеної ст. 126 ПК України. В даному випадку, вина банку відсутня з огляду на те, що саме позивачем було подане платіжне доручення після закінчення операційного часу ПАТ «Сбербанк». Більше того, позивачеві було відомо про його обов'язок щодо сплати податкового зобов'язання до 30.05.2016, а тому він мав змогу завчасно надати у банк відповідне платіжне доручення, а не в останній день сплати. Єдиною вимогою, яка міститься в ст. 75 ПК України є те, що така перевірка має проводитися на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. При проведенні перевірки позивача контролюючим органом було взято до уваги саме інформацію, зазначену ним у поданих податкових деклараціях з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природного газу) за квітень 2016 року, суми по якій підлягали сплаті платником податків у строк до 30.05.2016.

Позивач, у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що саме з поданням платником податків платіжного доручення до банку (а не з датою фактичного зарахування суми до бюджету) законодавець пов'язує настання певних правових наслідків, зокрема своєчасність сплати узгодженого податкового зобов'язання. Листом № 01/06-5 від 01.06.2016 позивач звертався до ПАТ «Сбербанк» з вимогою надати платіжні доручення, в тому числі платіжні доручення № № 1450, 1451, 1459, 1460 від 30.05.2016 в паперовому вигляді із зазначенням дати фактичного отримання платежу (відмітки банку), та надати пояснення причин невиконання банком доручення 30.05.2016. Однак банком не було надано позивачу витребуваних документів, про що повідомлялось відповідача листом № 16/06-18 від 16.06.2016 із наданням роздруківки з електронної системи «Клієнт-Банк» з якої видно дату та час вчинення операції (30.05.2016 о 16:41). Право проведення перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання в межах камеральної перевірки надано контролюючому органу лише 01.01.2017.

14.11.2018 у судове засідання суду апеляційної інстанції з'явився представник відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи 17.05.2016 ТОВ "Карпатигаз", як оператором спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", ТОВ "Карпатигаз" і компанією Місен Ентерпрайзіс АБ за договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, подало до Південної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області електронні звітні податкові декларації з рентної плати за квітень 2016 року, що підтверджується копіями декларацій з роздруківкою квитанцій № 2 про доставку електронного документу до податкової інспекції, які містяться в матеріалах справи.

З податкових декларацій (№ від 19.05.2016 (Красноградський район) та податкової декларації № від 19.05.2016 (Валківський район)) вбачається, що ТОВ "Карпатигаз" задекларувало до сплати за звітний період податкове зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі: по Красноградському району - природний газ 4 454 265,15 грн, газовий конденсат 80 153,25 грн; по Валківському району - природний газ 41 323 449,19 грн, газовий конденсат 2403670,91 грн.

Позивач зазначає, що 30.05.2016 з метою своєчасної та повної сплати вказаного податкового зобов'язання Товариством в електронній системі "Система дистанційного банківського обслуговування клієнтів IFOBS" (надалі - Клієнт-банк) було сформовано та направлено на проведення платежу обслуговуючому банку (ПАТ "Сбербанк") електронні платіжні доручення № 1450, № 1451, № 1459, № 1460.

Вищезазначені платіжні документи були прийняті банком 30.05.2016 (в межах операційного часу), однак операція за ним була проведена лише наступного дня (31.05.2016).

Співробітниками Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірка підприємства "Договір про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002 - уповноважена особа ТОВ "Карпатигаз" (2), з питань несвоєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з рентної плати за користування надрами.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 223/20-16-12-23/337504782 від 05.09.2016.

В акті перевірки контролюючим органом встановлено, що позивачем несвоєчасно сплачено узгодженого грошового зобов'язання з рентної плати за користування надрами (природного газу, газового конденсату), передбаченого п. 57.1 ст. 57 та п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України, а саме: граничний термін сплати (до 30.05.2016) податку по Красноградському району - природний газ 4 454 265,15 грн, газовий конденсат 80 153,25 грн; по Валківському району - природний газ 41 323 449,19 грн, газовий конденсат 2 403 670,91 грн - було прострочено на один день.

Позивачем подано до контролюючого органу заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду заперечень, контролюючий орган листом № 2575/10/20-16-12-48 від 26.09.2016 повідомив, що залишив висновки акту перевірки без змін.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.09.2016: № , яким за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 41 323 449,20 грн з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу всього на 1 календарний день, нарахував платнику податків штраф у сумі 4 132 344,92 грн, що складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання; № , яким за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 2 403 670,90 грн з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату всього на 1 календарний день, нарахував платнику податків штраф у сумі 240 367,09 грн, що складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання; № , яким за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 80 153,30 грн з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату всього на 1 календарний день, нарахував платнику податків штраф у сумі 8015,33 грн, що, складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання; № , яким на підставі абз. 2 ст. 126 Податкового кодексу України за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 4 454 265,20 грн з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу всього на 1 календарний день, нарахував платнику податків штраф у сумі 445 426,52 грн, що складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання.

Не погоджуючись з спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем подано скарги до ГУ ДФС у Харківській області і до ДФС України, за результатом розгляду скарги ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення № 6400/10/20-40-10-01-14 від 18.11.2016, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу позивача без задоволення та рішення ДФС України № 1497/6/99-99-11-03-01-25 від 25.01.2017, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в межах строку 30.05.2016 сформовано та подано до виконання банком платіжні доручення, право проведення перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання в межах камеральної перевірки надано контролюючому органу лише з 01.01.2017, а перевірка проводилась у вересні 2016 року.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку № 22 від 21.01.2004, Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

30.05.2016 позивачем в електронній системі «Система дистанційного банківського обслуговування клієнтів iFOBS сформовано та направлено на проведення платежу обслуговуючого банку - ПАТ «Сбербанк» електронні платіжні доручення № № 1450, 1451, 1459, 1460 від 30.05.2016, що вбачається із зробленого скрін-шоту з електронного журналу реєстрації платіжних доручень електронної системи Клієнт-Банк (а.с. 76-77). Зокрема, в графі «Дата поступлення в банк» електронного журналу реєстрації платіжних доручень електронної системи Клієнт-Банк, вбачається, що електронні платіжні документи № № 1450, 1451, 1459, 1460 прийняті банком 30.05.2016 о 16:41, тобто в межах операційного часу.

Згідно електронного повідомлення НБУ адресованого ПАТ «Сбербанк» (а.с. 197) платіжні доручення, які надійшли до ЦОСЕП від ПАТ «Сбербанк» 30.05.2016 з 18:00:13 - 18:01:26 були відхилені. Дані обставини вказують на прийняття платіжних доручень № № 1450, 1451, 1459, 1460 ПАТ «Сбербанк» саме 30.05.2016.

Відповідно п. 22.4 ст. 22 Закону України № 2346-III від 05.04.2001 "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Тобто, саме з поданням платником податків платіжного доручення до банку (а не з дати фактичного зарахування суми до бюджету) законодавець пов'язує настання певних правових наслідків, зокрема, своєчасність сплати узгодженого податкового зобов'язання.

В постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 01.11.2018 у справі № 686/17900/17 (АП №К/9901/300/17) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що датою сплати податкового зобов'язання шляхом ініціювання грошового переказу за допомогою платіжного доручення є дата надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, тобто саме з поданням платником податків платіжного доручення до банку (а не з датою фактичного зарахування суми до бюджету) законодавець пов'язує настання певних правових наслідків, зокрема, своєчасність сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Листом № 01/06-5 від 01.06.2016 позивач звертався до ПАТ «Сбербанк» з вимогою надати платіжні доручення, в тому числі платіжні доручення № № 1450, 1451, 1459, 1460 від 30.05.2016 в паперовому вигляді із зазначенням дати фактичного отримання платежу (відмітки банку), та надати пояснення причин невиконання банком доручення 30.05.2016. Однак банком не було надано позивачу витребуваних документів, про що повідомлялось відповідача листом № 16/06-18 від 16.06.2016 із наданням роздруківки з електронної системи «Клієнт-Банк» з якої видно дату та час вчинення операції (30.05.2016 о 16:41).

Також, листом № 16/06-18 від 16.06.2016 ТОВ «Карпатигаз» повідомило податковий орган про зазначені обставини із наданням роздруківки з електронної системи «Клієнт-Банк» з якої видно дату та час вчинення операції (30.05.2016 о 16:41).

З наведених підстав, колегія суддів вважає,що доводи представника апелянта, наведені в судовому засіданні 14.11.2018 про те, що на платіжних дорученнях відсутні відмітки отримання їх банком, тобто могли бути подані платником податку до банку і в післяопераційний час, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Щодо правомірності проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57, пункту 257.5 статті 257 Податкового кодексу України сума податкових зобов'язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент проведення перевірки) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, серед іншого, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За змістом статей 54, 58 Податкового кодексу України підставою для винесення податкового повідомлення-рішення є акти перевірок податкового органу, у яких зафіксовані порушення податкового законодавства.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральну перевірку, яка стала підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 28.09.2016 відповідачем проведено 05.09.2016.

Згідно з положеннями підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Документальною перевіркою, зокрема, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

21.12.2016 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII) змінено редакцію підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України та розширено предмет камеральної перевірки шляхом включення до нього питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання.

Протягом 2016 року, до внесення відповідних змін до Податкового кодексу України на підставі Закону № 1797-VIII, які набули чинності з 01.01.2017, питання своєчасності та повноти сплати податків перевірялися податковим органом лише в межах проведення документальної перевірки.

Тобто, під час проведення камеральної перевірки (в редакції, яка діяла до 01.01.2017) не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Тому, посилання апелянта на виявлені порушення, які зафіксовані актом перевірки, є безпідставними, оскільки відповідач до 01.01.2017 не був наділений правом перевіряти своєчасність справляння платником податків узгоджених сум грошового зобов'язання в межах камеральної перевірки, чим порушив вимоги підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті75 Податкового кодексу України, відтак акт перевірки у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України є недопустимим доказом на підтвердження наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття податкового повідомлення-рішення.

Протиправність проведення камеральної перевірки висновки якої безпідставно покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, обумовлює безпідставність визначення податкового правопорушення і, як наслідок цього, безпідставність застосування штрафу.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 01.11.2018 у справі № 686/17900/17 (АП №К/9901/300/17).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Південної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19.11.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова

v