Справа № 448/1841/18
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.11.2018 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/1841/18

провадження № 2-а/448/214/18

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та затримання з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення,

учасники справи:

представник позивача Хомяка Є.Л.,

відповідач ОСОБА_2,

перекладач Малхотра Діпанкар

встановив:

Представник позивача 23.11.2018 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_2 - відповідач у справі, 10.11.2018 року спільно з п'ятьма громадянами Індії незаконно перетнув державний кордон України в Республіку Польща, поза пунктом пропуску, на напрямку 385-390 прикордонного знаку, що на території Старосамбірського району Львівської області, де був затриманий представниками прикордонної варти Республіки Польща та переданий 12.11.2018 року о 08:00 год. в пункті пропуску «Смільниця-Кросценко», на підставі Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію.

Вказує, що за результатом проведення фільтраційних заходів встановлено, що відповідач прибув на територію України законним шляхом на початку жовтня місяця 2018 року, разом з тим термін дії візи на підставі якої потрапив на територію України закінчився. В своїх поясненнях відповідач вказує, що прибув на територію України з метою подальшого незаконного слідування в країни ЄС з метою пошуку кращих умов життя. Знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Зазначає, що 13.11.2018 року Старосамбірським районним судом Львівської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Зазначає, що 14.11.2018року начальником прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України. Разом з тим, стверджує, що відповідач не може виконати вищевказане рішення про примусове повернення, про що свідчать наступні обставини, а саме: відсутність у відповідача документа (паспорта), який дає право на перетин державного кордону; відсутність підстав для законного перебування на території України; відсутність коштів для купівлі квитка з метою вибуття за межі території України.

З огляду на вищенаведене, просить суд постановити рішення про примусове видворення відповідача за межі території України. Крім того, просить суд затримати відповідача з метою забезпечення його ідентифікації та примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений ст.289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_2 - відповідач у справі, потрапив на територію України законним шляхом на початку жовтня місяця 2018 року, однак термін візи на підставі котрої прибув на територію України закінчився.

В подальшому, 10.11.2018 року, перебуваючи на території України, відповідач, спільно з п'ятьма громадянами Індії незаконно перетнув державний кордон України в Республіку Польща, поза пунктом пропуску, на напрямку 385-390 прикордонного знаку, що на території Старосамбірського району Львівської області, де був затриманий представниками прикордонної варти Республіки Польща та переданий 12.11.2018 року о 08:00 год. в пункті пропуску «Смільниця-Кросценко», на підставі Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію.

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.11.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

14.11.2018 року на підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» начальником Мостиського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 23.11.2018 року.

Однак, як встановлено судом, рішення про примусове повернення за межі України відповідачем не може бути виконано самостійно, оскільки у нього відсутні документи для перетину державного кордону України, а також необхідні для цього грошові кошти. Також у відповідача відсутні документи, які дають право законно перебувати на території України. Із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів відповідач також не звертався.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 13.11.2018 року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 12.11.2018 р.; копією акта приймання - передачі від 12.11.2018року; копією рішення про примусове повернення відповідача за межі України від 14.11.2018року та іншими матеріалами справи.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Представлені позивачем докази та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг у встановленому порядку іммігрувати в Європейську країну, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, знаючи про можливість легального в'їзду до Європейський країн, відповідач незаконно перетнув державний кордон, у зв'язку із чим порушив чинне законодавство України та завдав шкоди національним інтересам держави.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до ч.1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно із п.2 ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Згідно ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач потрапив на територію України законно, проте незаконно перетнув державний кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску, беручи до уваги відсутність у відповідача законних підстав для перебування на території України, відсутність у нього документів для перетину державного кордону України, а також необхідних для цього грошових коштів, постійного місця проживання та законного джерела існування на території України, власного житла чи дозволу на працевлаштування, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме примусове видворення за межі України, а також затримання його з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 288, 289 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Індія ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та затримання з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення - задовольнити в повному обсязі.

Примусово видворити громадянина Республіки Індія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України.

Затримати громадянина Республіки Індія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення його примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус