Справа № 826/2685/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2685/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Чаку Є.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Спільного підприємства "Бориславська нафтова компанія" до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Спільне підприємство «Бориславська нафтова компанія» звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні розгляду заяви позивача з доданими документами на продовження строку дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року (переоформлено) на користування надрами Стинавського родовища;

- зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача з доданими документами на продовження строку дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року (переоформлено) на користування надрами Стинавського родовища, прийнявши за наслідками такого розгляду наказ з урахуванням принципу мовчазної згоди, встановленого ч.6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом подання відповідачем у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення;

- витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2018 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, СП «Бориславська нафтова компанія» здійснювало видобуток вуглеводнів зі Стинавського родовища на підставі спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року на користування надрами, виданого Міністерством охорони навколишнього природного середовища України, та гірничого відводу, що засвідчується безстроковим Актом про надання гірничого відводу від 27.04.1999 року, виданим Комітетом по нагляду за охороною праці України Міністерства праці та соціальної політики.

З огляду на закінчення строку дії спецдозволу, позивач, відповідно до вимог п. 14 Порядку № 615, згідно з яким для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, 17.07.2017 року звернувся до Державної служби геології та надр України із заявою від 14.07.2017 року № 1-17/335 (вх. №12297/02/12-17 від 17.07.2017 року) на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №1211 від 20.01.1998 року.

Листом № 20914/03/12-17 від 18.09.2017 року Державна служба геології та надр України зазначену заяву повернула СП «Бориславська нафтова компанія», з посиланням на невідповідність документів Додатку 1 до Порядку № 615, а саме: відсутність географічних координат кутових точок ділянки надр на планах підрахунку запасів корисної копалини.

05.10.2017 року СП «Бориславська нафтова компанія» повторно звернулося до Державної служби геології та надр України із уточненою заявою від 04.10.2017 року №1-17/453 (вх. № 16728/02/12-17 від 05.10.2017 року) на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №1211 від 20.01.1998 року на наступні 20 років.

Починаючи з 00 год. 00 хв. 20.01.2018 року, СП «Бориславська нафтова компанія» припинило видобуток вуглеводнів на Стинавському родовищі з введенням його в тимчасову консервацію до отримання рішення відповідача щодо продовження строку дії спецдозволу, про що видано відповідний Наказ від 19.01.2018 року № 3а-2018 «Про тимчасове припинення користування надрами Стинавського родовища».

Листом вих. №4488/13/12-18 від 16.03.2018 року Державна служба геології та надр України повернула заяву СП «Бориславська нафтова компанія» №1-17/453 від 04.10.2017 року, в зв'язку з відмовою Мінприроди у наданні погодження надання надр у користування.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача з необґрунтованого нездійснення розгляду заяви позивача на продовження строку дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року на користування надрами, останній звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що, відповідно до частини 6 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», починаючи з 05.12.2017 року позивач фактично набув право на користування надрами Стинавського родовища.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р. № 1174 (далі по тексту - Положення №1174), Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Підпунктом 11 п. 4 Положення № 1174 встановлено, що Державна служба геології та надр України, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Частиною 8 ст. 16 Кодексу України про надра передбачено, що переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення, здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 затверджено порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі по тексту - Порядок № 615).

Зазначений порядок регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін (пункт 1 Порядку № 615).

Пунктом 4 Порядку №615 регламентовано, що дозвіл на видобування корисних копалин (промислову розробку їх родовищ) надається після проведення експертизи та оцінки розвіданих запасів корисних копалин в установленому порядку чи апробації прогнозних (перспективних) ресурсів корисних копалин місцевого значення ДКЗ за умови подальшого затвердження нею таких запасів.

Згідно із абз. 6 п. 14 Порядку № 615 для продовження строку дії дозволу користувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону. Для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву з документами, зазначеними у додатку 1 до Порядку №615 (пункт 8 Порядку).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, СП «Бориславська нафтова компанія», на виконання вищезазначених правових вимог, 17.07.2017 року звернулося до Державна служба геології та надр України із заявою від 14.07.2017 року № 1-17/335 (вх. №12297/02/12-17 від 17.07.2017 року) на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №1211 від 20.01.1998 року.

Листом № 20914/03/12-17 від 18.09.2017 року Державною службою геології та надр України було повернуто заяву позивачу, з посиланням на невідповідність документів Додатку 1 до Порядку №615, а саме: відсутність географічних координат кутових точок ділянки надр на планах підрахунку запасів корисної копалини.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, на підрахункових планах запасів Вигодських та Нижньоменілітових відкладів Стинавського родовища було нанесено кутові точки ділянки надр, географічні координати яких було зазначено в каталозі географічних координат кутових точок Стинавського родовища (додатки №№8,9 до зазначеної заяви).

05.10.2017 року позивачем було додатково нанесено географічні координати на підрахункові плани запасів Вигодських та Нижньоменілітових відкладів Стинавського родовища та подано до Державної служби геології та надр України уточнену заяву від 04.10.2017 року №1-17/453 (вх. № 16728/02/12-17 від 05.10.2017 року) на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №1211 від 20.01.1998 року на наступні 20 років.

Разом із уточненою заявою від 04.10.2017 року №1-17/453 на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №1211 від 20.01.1998 року, позивач надав відповідачу повний пакет документів, перелік яких передбачений Додатком 1 до Порядку № 615, а саме:

- копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 №207430;

- копію довідки ЄДРПОУ АБ №485223;

- оригінал пояснювальної записки щодо продовження строку дії Спецдозволу на користування надрами Стинавського родовища №1211 від 20.01.1998 року;

- копію Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України №3354 від 23 квітня 2015 року;

- оригінал Каталогу географічних координат кутових точок Стинавського родовища із зазначенням її площі;

- оригінал Оглядової карти Стинавського родовища М 1:25000;

- оригінал Ситуаційного плану Стинавського родовища з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок М 1:25000;

- оригінал Підрахункового плану вигодських відкладів Стинавського родовища на топографічній основі М 1:25000;

- оригінал Підрахункового плану нижньоменілітових відкладів Стинавського родовища на топографічній основі М 1:25000;

- оригінал Структурної карти покрівлі еоценових відкладів Стинавського родовища М 1:25000;

- оригінал Геологічного розрізу по лінії І-І з межами категорій запасів М 1:25000;

- оригінал Геологічного розрізу по лінії ІІ-ІІ з межами категорій запасів М 1:25000;

- оригінали Умовних позначень - 1 прим. на 1 арк.;

- оригінал Експертного висновку Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» від 02.08.2017 року № 148 про проведення державної геологічної експертизи для продовження терміну дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року на користування надрами Стинавського родовища.

Таким чином, доводи Державної служби геології та надр України щодо невідповідності наданих позивачем документів Додатку 1 є необґрунтованими.

Відповідно до пункту Порядку № 615 Державна служба геології та надр України продовжує строк дії дозволів за умови надання позитивного висновку спеціалізованим державним геологічним підприємством, установою, організацією, що належать до сфери управління органу з питань надання дозволу, за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів.

Так, в матеріалах справи міститься Експертний висновок від 02.08.2017 року № 148, наданий Державним геофізичним підприємством «Укргеофізика» з рекомендацією погодитись з заявою надрокористувача - СП «Бориславська нафтова компанія» щодо необхідності продовження терміну дії спеціального дозволу.

Органом з питань надання дозволу погоджується продовження строку дії дозволу на всі види користування надрами з Мінприроди у порядку, визначеному пунктом 9 цього Порядку (абзац 7 пункту 14 Порядку №615).

Абзацом 7 п. 9 Порядку №615 встановлено, що для здійснення погодження орган, який видає дозвіл, не пізніше ніж протягом шести робочих днів з дати реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому - четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач у встановлений законодавством строк направив до Мінприроди уточнену заяву і копії документів (лист від 13.10.2017 року №22911/03/12-17) для надання погодження на продовження строку дії дозволу позивачу.

Відповідно до абз.10 п. 9 Порядку № 615 у разі ненадання Мінприроди погодження протягом 30-денного строку вважається, що надання дозволу ним погоджено.

Враховуючи вищенаведені норми права та обставини даної справи, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що 30-денний строк на очікування відповідачем погодження Мінприроди закінчився - 13.11.2017, а тому з 14.11.2017 року вважається, що Мінприроди погодило надання дозволу СП «Бориславська нафтова компанія».

Відповідно до вимог абз.14 п. 14 Порядку № 615, рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі.

Згідно з п. 25 Порядку № 615, про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього орган з питань надання дозволу видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Проте, відповідно до норм чинного законодавства, Державною службою геології та надр України рішення у формі наказу про продовження або про відмову в продовженні строку дії спеціальних дозволів прийнято не було.

В свою чергу, листи відповідача від 18.09.2017 року №20914/03/12-17 та від 16.03.2018 року №4488/03/12-18, не можуть вважатись належною формою реалізації повноважень останнього в розумінні вимог п. 25 Порядку № 615, адже належною формою реалізації його повноважень є прийняття відповідно рішення.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі (до 20.11.2017 року) безпідставно не прийняв і не надіслав позивачу відповідного рішення про продовження строку дії спецдозволу або відмову в такому продовженні.

Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не здійсненні розгляду заяви позивача з доданими документами на продовження строку дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року на користування надрами Стинавського родовища підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача на продовження строку дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року на користування надрами, прийнявши за наслідками такого розгляду рішення з урахуванням принципу «мовчазної згоди», колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до абз.4 п. 1 Порядку №615, видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно з абз.10 ч.1 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Правовими положеннями ч.6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі, якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Згідно з положеннями Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» спеціальні дозволи на користування надрами у межах конкретних ділянок віднесено до документів дозвільного характеру.

Абзацом 7 ч.5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено, що письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення або у випадках, передбачених законом, - в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що Державною службою геології та надр України не доведено належним чином дослідження та оцінювання документів, які надав позивач для продовження строку дії дозвільного документу, оскільки жодного рішення відносно заяви позивача не прийнято, що в свою чергу порушує норми чинного законодавства.

Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», починаючи з 05.12.2017 року (20.11.2017 року (останній день для прийняття рішення відповідачем за заявою про продовження строку дії спецдозволу) + 10 робочих днів) СП «Бориславська нафтова компанія» фактично набуло право на користування надрами Стинавського родовища.

При цьому, днем видачі спеціального дозволу на користування надрами відповідного родовища, відповідно до ч.6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», є останній день строку, передбаченого законодавством на розгляд заяви дозвільним органом - 20.11.2017 року, а строк продовження дії дозволу - не більш як на 20 років з дати припинення строку дії відповідного спеціального дозволу, тобто до 20.01.2038 року (дата закінчення строку дії спецдозволу №1211 від 20.01.1998 року припадала на 20.01.2018 року).

Колегією суддів апеляційної інстанції враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, законним є висновок суду першої інстанції, що для відновлення порушеного права позивача та належного захисту законних прав та інтересів останнього, є необхідним зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача з доданими документами на продовження строку дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року на користування надрами, прийнявши за наслідками такого розгляду наказ з урахуванням принципу мовчазної згоди, встановленого частиною шостою статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції).

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов'язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано обґрунтовані доводи вчинення бездіяльності щодо нездійсненні розгляду заяви позивача з доданими документами на продовження строку дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року (переоформлено) на користування надрами Стинавського родовища, а тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 19.11.2018.

v