Справа № 120/4213/18-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

26 листопада 2018 р. Справа № 120/4213/18-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Тульчинського міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України»

про: визнання протиправним наказу про звільнення та зобов'язання поновити на роботі

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Тульчинського міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» про визнання протиправним наказу про звільнення та зобов'язання поновити на роботі.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. (п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу»).

В даному випадку, як слідує із прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд:

- визнати наказ №1-0 від 12.02.2018 року протиправним;

- зобов'язати Тульчинський міжрайонний відділ лабораторних досліджень Державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» поновити ОСОБА_1 на посаді фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії Тульчинського міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» з 12.02.2018 року.

Як слідує із Статуту Державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України», що розміщений на її офіційному веб-сайті, Державна установа «Вінницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» (далі - Центр) є санітарно-профілактичною установою охорони здоров'я, заснованою на державній власності, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Статуту, предметом діяльності Центру є забезпечення проведення лабораторних на інструментальних досліджень і випробувань у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, здійснення заходів, спрямованих на санітарну охорону державного кордону України, проведення розслідувань причин і умови виникнення інфекційних захворювань, отруєнь, радіаційних аварій.

Згідно із п. 2 Розділу IX Статуту, трудовий колектив Центру складається з усіх працівників, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди) або інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з центром.

Із наведених положень слідує, що посада фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії Тульчинського міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» не належить до посад публічної служби в розумінні положень п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, приходжу до висновку, що спірні відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, є трудовим спором, а не спором, пов'язаним із звільненням з публічної служби, оскільки посада, з якої звільнено позивача, не відноситься до публічної служби, в розумінні ст. 4 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Таким чином заявлені позивачем вимоги мають розглядатись в порядку цивільного судочинства місцевим судом загальної юрисдикції.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державної установи «Вінницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» про визнання протиправним наказу про звільнення та зобов'язання поновити на роботі.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.11.2018 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна