Справа № 0440/5048/18
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2018 року Справа № 0440/5048/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.,
за участі секретаря судового засідання Максименко Е.М.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Ансі», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення заборгованості, -
Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі -позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Ансі» (далі - ПП «Ансі», відповідач), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна податкова інспекція у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення податкового боргу з відповідача на користь держави в сумі 835 954,43 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
02.10.2018 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 30 518,24 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду у порядку підготовчого провадження.
В судовому засіданні 02.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та вирішено перейти до розгляду справи в письмовому провадженні за клопотанням представників сторін.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, обгрунтовуючи тим, що відповідач не виступає орендарем земельних ділянок відповідно до кадастрових номерів, зазначених ним у податкових деклараціях з плати за землю за 2017 та 2018 роки, не є власником нерухомого майна, зазначеного позивачем, податкові декларації з плати за землю за 2017 та 2018 роки складені з порушеннями, а отже не є податковими деклараціями.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Податкового Кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання податковим органом за підставами зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податковою повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлює, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення вручення податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Разом з тим, п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п. 20.1.34, п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 139, 205, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Судові витрати по справі не стягуються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона