Справа № 813/642/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1064/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року, ухвалене суддею Гавдик З.В., 12:26:06 год., м. Львів, дата складання повного тексту рішення 24 травня 2018 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

13.02.2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 92.11.2018р.:

№, яким збільшено суду грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 80 868,00 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями - 64 694,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 16 174,00 грн.;

№, яким збільшено суду грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 24 468,00 грн. в т.ч. за податковими зобов'язаннями - 23 970,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 498,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що докази надані позивачем, копії, а саме: договору поставки № 18-03/14 від 18.03.2014 року між ТзОВ «НВКП «Промкомплект», як постачальником, та позивачем, як покупцем, згідно якого постачальник зобов'язується поставити продукцію в асортименті, кількості за цінами, які зазначені у видаткових накладних, що є невід'ємною частиною договору; прихідні накладні; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; податкові накладні; рух коштів; рахунки на оплату не враховуються, оскільки такі жодним чином не підтверджують спірні обставини придбання позивачем відповідної продукції у його контрагентів.

Суд першої інстанції звертає увагу, що реальність господарської операції має бути підтверджена певними доказами (документами) послідовність та порядок складання яких визначено законодавством. Лише за наявності всіх необхідних для певної господарської операції документів, алгоритм яких визначений законом та погоджений сторонами, судом може бути надана оцінка їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу зокрема, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності щодо реальності господарської операції.

По ланцюгу постачання встановлено відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) суб'єктом господарювання - ТзОВ «НВКП «Промкомплект» та його контрагентами товарно-матеріальних цінностей (пружина зовнішня, апарат поглинальний ПМК110), що засвідчує недійсність формування ТзОВ «ДМЗ «Карпати» витрат та податкового кредиту.

На думку суду першої інстанції, товарно-матеріальні цінності, які ТзОВ «ДМЗ «Карпати» відображено в складі собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), придбані не у вказаних постачальників, а в інших невстановлених осіб.

Надані до перевірки позивачем документи по взаємовідносинах з ТзОВ «НВКП «Промкомплект» за квітень 2015 року та червень 2015 року мають статус формально складених та не підтверджують реальність здійснення таких операцій.

Неможливість поставки товарно-матеріальних цінностей між позивачем та ТзОВ «Інженерний центр «Рут» підтверджується проведеним аналізом інформаційної системи «Реєстр податкових накладних товар», згідно якої відбувалося лише документальне оформлення операції з реаліізації товарів, робіт, послуг на адресу покупців, тобто фактично відбувався «розрив» ланцюга постачання, з чого можна зробити висновок лише про документальне оформлення операцій з придбання та поставки таких товарів.

Надані до перевірки позивачем документи по взаємовідносинах з ТзОВ «Інженерний центр «Рут» за березень 2016 року та червень 2016 року також мають статус формально складених та не підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не враховані докази поставки продукції, надані позивачем, а саме первинні бухгалтерські документи: прихідні накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки про оплату. Посилання суду першої інстанції на відсутність підтвердження факту реального одержання товару за ланцюгом постачання не може бути доказом безтоварного характеру операції.

Апелянт вважає, що висновки контролюючого органу про те, що правочини з контрагентами: ТзОВ «НВКП «Промкомплект» (), ТзОВ «Інженерний центр «Рут» (), не спрямовані на реальне настання правових наслідків, та вчиненні з метою незаконного формування податкового кредиту, є необґрунтованими.

Посилається на те, що обов'язковою умовою виникнення права на формування податкового кредиту є сплата податку на додану вартість у ціні придбаного або виготовленого товару чи послуг. Таким чином, під час здійснення контролю за правомірністю формування платником податку податкового кредиту підлягає перевірці фактична сплата податку на додану вартість у ціні придбаного або виготовленого товару чи послуг. Обставини понесення платником податку витрат за договорами з вказаними контрагентами підтверджені розрахунковими документами, які засвідчують факт виконання підприємством зобов'язань по оплаті вартості товару за вказаними правочинами шляхом перерахування безготівкових грошових коштів. Розрахункові документи засвідчують, що безготівкові кошти були списані з рахунків підприємства, тобто вибули з його власності і контролюючим органом цей факт не заперечується. Повернення цих коштів до підприємства, наявності у нього та його контрагентів спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб) не встановлено, доказів фізичної відсутності товару у спірних правовідносинах, використання підприємством придбаного товару не за призначенням, несумісності товару з напрямом господарської діяльності контролюючий орган в акті перевірки не навів.

Крім того, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій платника податків та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Разом з тим, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Зі змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено документальну виїзну планову перевірку ТзОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати» з питань дотримання податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, за результатами якої складено акт від 04.10.2017 року №1607/13-01-14-12/37958251.

Проведеною перевіркою встановлено, крім іншого, порушення позивачем п.134.1.1, п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток в сумі 23 970 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 21980 грн., за 2016 рік - 1990 грн; п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 64 694 грн, в т.ч. в липні 2015 року в сумі 23788 грн., в серпні 2015 року - 39 064 грн., в березні 2016 року - 1312 грн., в червні 2016 року - 530 грн.

2 листопада 2017 року на підставі акту перевірки контролюючим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- №, яким ТзОВ «ДМ3 «Карпати» збільшено суду грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 80 868,00 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями - 64 694,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 16 174,00 грн.;

- №, яким ТзОВ «ДМ3 «Карпати» збільшено суду грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 24 468,00 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями - 23 970,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 498,00 грн.

Щодо господарських відносин ТзОВ «ДМ3 «Карпати» з ТзОВ «НВКП «Промкомплект» () колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає:

Встановлено, що до перевірки позивачем було надано Договір поставки, укладений між ТзОВ «ДМЗ «Карпати» та ТзОВ «НВКП «Промкомплект» №08-04/13 від 08.04.2013 року, однак до суду першої інстанції надано Договір поставки № 08-04/14 від 08.04.2014 року з терміном дії до 31.12.2014 року. До договору поставки не було надано специфікацію, яка є невід'ємною його частиною.

Однак, господарські операції між ТзОВ «ДМP «Карпати» та ТзОВ «НВКП «Промкомплект» (постачання пружини зовнішньої, тріангеля, апарата поглинального ПМК110, листа) мали місце у 2015 році.

Проведеним аналізом в інформаційній системі «Реєстр податкових накладних товар» встановлено, що ТзОВ «НВКП «Промкомплект» реалізовані матеріали в квітні 2015 року ТзОВ «ДМЗ «Карпати» по ланцюгу постачання придбало в ТзОВ «Діомед Трейд» (38449207) та ТзОВ «Асторг Центр» (39133339) та реалізовані матеріали в червні 2015 року придбало в ТзОВ «Укрторгарт» (36463201).

Разом з тим, податковою інформацією від 08.07.2016 року № 27063/02-28-14-02 щодо ТзОВ «Діомед Трейд», ТзОВ «Асторг Центр» та ТзОВ «Укрторгарт» зазначено про неможливість здійснення господарських операцій у зв'язку з відсутністю місцезнаходження майна, наявності відповідних трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, яке економічно необхідні для виконання постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської діяльності.

Аналізом номенклатурного ряду товарів (робіт, послуг), згідно даних ЄРПН встановлено розбіжність в номенклатурі товарів під час здійснення придбання та продажу товарів, а саме обрив ланцюга постачання товарів, встановлено факти формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту .

Так, аналізом номенклатурного ряду товарів (робіт, послуг), згідно даних ЄРПН за квітень 2014 рік встановлено розбіжність в номенклатурі товарів під час здійснення придбання та продажу товарів, а саме обрив ланцюга постачання товарів (пересорт), встановлено факти формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

За даними ЄРПН ТзОВ «Діомед Трейд» декларує податковий кредит по операціям з придбання стартових пакетів та скреч карток різних операторів, єдиних ваучерів, ароматизаторів в асортименті, барвників, посуду, взуття. Операції з реалізації нібито придбаних товарів відсутні, натомість ТзОВ «Діомед Трейд» декларує податкові зобов'язання з продажу товарів та послуг, які згідно ЄРПН не придбавалися.

Встановлено, що ТзОВ «Асторг Центр» перебуває на обліку в ДПІ у Голосїївському районі ТУ ДФС у м.Києві. Основний вид діяльності: неспеціалізована оптова торгівля, стан платника - 8, до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Платник не звітує з грудня 2014 року, індивідуальний податковий номер платника ПДВ - 07. Свідоцтво платника ПДВ № 200169958 від 01.04.2014 року - анульовано за рішенням контролюючого органу 07.10.2014 року. У штаті працювала 1 особа,інформація щодо балансової вартості основних засобів відсутня.

Неможливість фактичного здійснення ТзОВ «Асторг Центр» господарських операцій підтверджується відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу; відсутністю необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів, у зв'язку з чим ТзОВ «Асторг Центр» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Щодо взаєморозрахунків ТзОВ «НВКП «Промкомплект» та ТзОВ «Укрторгарт» встановлено, що ТзОВ «Укрторгарт» перебуває на обліку в ДПІ у Дніпровському районі ТУ ДФС у м.Києві. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, стан платника - 0. Індивідуальний податковий номер платника ПДВ - 39. Свідоцтво платника ПДВ № 200195069 від 01.12.2014 року діюче. Інформація про наявність трудових ресурсів відсутня. Інформація щодо балансової вартості основних засобів відсутня. Крім цього, аналізом номенклатурного ряду товарів (робіт, послуг), згідно даних ЄРПН за червень 2015 встановлено розбіжність в номенклатурі товарів під час здійснення придбання та продажу товарів.

За даними ЄРПН ТзОВ «Укрторгарт» декларує податковий кредит по операціям з придбання скловолоконної стрічки самоклеючої для армування стиків, гіпсокартону, корму для собак та котів, устриць, тканини, цукру, панелей перфорованих, дизельного палива, сальників, пружини, пальці тощо. Операції з реалізації нібито придбаних товарів відсутні, натомість ТзОВ «Укрторгарт декларує податкові зобов'язання з продажу товарів, які згідно ЄРПН, не придбавалися. Це фрукти, овочі в асортименті, автозапчастини, паркетна дошка, ковбаса, сир, мультимедійні пристрої, відеорегістратори, аерозолі, листи стальні, футболки тощо.

Відомості проведеного аналізу даних «Реєстр податкових накладних товар» по контрагентах ТзОВ «Діомед Трейд» та по ТзОВ «Укрторгарх» знаходяться в матеріалах справи.

Тобто, встановлено відсутність факту реальної поставки товару ТзОВ «ДМ3 «Карпати», а саме пружини зовнішньої, тріангеля, апарата поглинального ПМК110, листа від інших субєктів господарювання та нереальність здійснення ТзОВ «НВКП «Промкомплект» первинного постачання та першим в ланцюгу постачання постачальниками ТзОВ «Діомед Трейд»,ТОВ «Асторг Центр» та ТзОВ «Укрторгарт».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що товарно-матеріальні цінності, які ТзОВ «ДМ3 «Карпати» відображено в складі собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), придбані не у вказаних постачальників, а в невстановлених осіб.

Відповідно до вищенаведених фактів перевіркою не встановлено придбання ТзОВ «ДМЗ «Карпати» у ТзОВ «НВКП «Промкомплект» за квітень 2015 року та червень 2015 року пружини зовнішньої, тріангеля, апарата поглинального ПМК110, листа, а встановлено лише факт оформлення первинних документів.

Первинні бухгалтерські документи, як надані позивачем на підтвердження господарських операцій правомірно не взято до уваги судом першої інстанції, так як реальність господарської операції має бути підтверджена первинними доказами (документами), послідовність та порядок складання яких визначено законодавством. Лише за наявності всіх необхідних для певної господарської операції документів, алгоритм який визначений законом та погоджений сторонами, судом може бути надана оцінка їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу зокрема, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності щодо реальності господарської операції.

Щодо господарських відносин ТзОВ «ДМ3 «Карпати» з ТзОВ «Інженерний центр «Рут» () колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає:

На виконання умов усної домовленості позивачем відображено в обліку отримання від ТОВ «Інженерний центр «Рут» первинних документів. Проведеним аналізом в інформаційній системі «Реєстр податкових накладних товар» встановлено, що ТОВ «Інженерний центр «Рут» реалізовані запасні частини (якір до сверлильної машини FE 100 R/L, шестерня, машинний диск) в березні 2016 року ТОВ «ДМЗ «Карпати» по ланцюгу постачання придбало в ТОВ «Аркана Голд» та реалізовані запасні частини (ріжучі пластини для FEB 20) в червні 2016 року ТОВ «ДМ3 «Карпати» по ланцюгу постачання придбало в ТОВ «Отедо Гуп».

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТзОВ «Аркана Голд» за період березень 2016 року здійснювало операції з придбання тканини полотняного переплетення, цегли, щита керування холодильної машини, та інше, а декларує податкові зобов'язання з продажу товарів та послуг, які згідно ЄРПН не придбавалися. Це якір до сверлильної машини FE 100 R/L, шестерня, машинний диск.

Таким чином, аналізом зареєстрованих податкових накладних встановлено, що реалізований товар від ТзОВ «Аркана Голд» фактично не придбавався, а відбулося лише документальне оформлення операції з реалізації інших товарів, робіт, послуг на адресу покупців, тобто фактично відбувся «розрив» ланцюга постачання.

Відповідно інформації з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, ТзОВ «Отедо Гуп» за період червень 2016 року здійснювало операції придбання булочки кавове зерно 0,03 НФ, багета французького 0,25 НФ, чіабатга сулугуні 0,16 НФ, транспортних послуг, вантажних перевезень, модельного комплекту Броня конуса к.№1277.05.311-1, корпуса АКПП, та інше.

Натомість, ТзОВ «Отедо Гуп» декларує податкі зобов'язання з продажу товарів та послуг, які згідно ЄРПН не придбавалися. Це ріжучі пластини для FEB 20.

Тобто, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що аналізом зареєстрованих податкових накладних можна простежити, що фактично по ТзОВ «Отедо Гуп» у червні 2016 року наявні факти, коли товар, що було реалізовано позивачеві не придбавався, а відбувалося лише документальне оформлення операції з реалізації інших товарів, робіт, послуг на адресу покупців, тобто фактично відбувався «розрив» ланцюга постачання, з чого можна зробити висновок лише про документальне оформлення операцій з придбання та поставки товарів, або зі штучного збільшення вартості товарів, робіт, послуг по ланцюгу поставки без доведення побічних витрат на таке зростання (транспортних, вантажних послуг, послуг зберігання, модернізації тощо).

Відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операціїї, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника родатків шляхом формування ним складу податкового кредиту інших підприємств. Тому господарська операція, яка фактично не відбулась, не спрямована на реальне настання правових наслідків, а спрямована лише на формування платником податкового кредиту у зв'язку із відображенням її змісту у первинних документах.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 року у справі К/9901/133/17, в якій зазначено, що про відсутність реального характеру господарських операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповіднім підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Підпунктом 14.1.36 ст.14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III «Податок на прибуток підприємств» ПК України.

Підпунктом 14.1.181 ст.14 ПК України передбачено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.210 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображенню в податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту. Тому господарська операція, яка фактично не відбулась, не спрямована на реальне настання правових наслідків, а спрямована лише на формування платником податкового кредиту у зв'язку із відображенням її змісту у первинних документах.

Будь-які документи (у тому чи договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первини документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формаль реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Підставами для формування податкового кредиту з ПДВ є наявність належно оформленої податкової накладної, сплата грошових коштів контрагенту у сумі, визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника ПДВ виникає право на податковий кредит.

Встановлені за результатами перевірки обставини, що свідчать про нереальне вчинення операцій з придбання пружини зовнішньої, тріангеля, апарата поглинального ПМК110, листа, якоря до сверлильної машини FE 100 R/L, шестерні, машинного диску, ріжучої пластини для FEB 20 не дають права позивачу на включення до податкового кредиту сум з ПДВ на підставі податкових накладних, наданих вказаними контрагентами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі №813/642/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно-механічний завод «Карпати» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 22.11.2018р.