Справа № 490/5076/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2018 року

м.Київ

справа №490/5076/16-а

адміністративне провадження №К/9901/20417/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017р. (Запорожан Д.В., Романішин В.Л., Шляхтицький О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії починаючи з 17.08.2014р., з врахуванням доплати до її пенсії в розмірі 6% заробітку (за понад нормативний стаж державного службовця) відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", а також з врахуванням індексації пенсії відповідно до вимог ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосування базового місяця жовтня 2010 року, та виплатити їй недоотримані кошти, також позивач просила суд поновити їй строк на звернення до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її стаж на державній службі складає 16 років 5 місяців 15 днів, а тому відповідач має доплачувати до її пенсії 6% заробітку (за кожний понаднормативний рік стажу державного службовця). Крім того, до звернення до суду відповідач добровільно виплачував цю доплату, однак, здійснивши перерахунок пенсії на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015р., відповідачем незаконно виключено таку доплату з розміру пенсії.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2016р. позовні вимоги задоволено.

Поновлено строк звернення до суду.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 17.08.2014р. з врахуванням 6 % заробітку за понаднормативний стаж державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" та з врахуванням індексації пенсії відповідно до вимог ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням базового місяця - жовтня 2010 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017р. скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

З таким рішенням суду апеляційної інстанцій не погодилась позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що виконання відповідачем судового рішення про перерахунок неправильно призначеної пенсії не є підвищенням розміру пенсії у розумінні п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а місяць перерахунку пенсії згідно судового рішення не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення пенсії. Крім того, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з огляду на її стаж на державній службі (16 років 5 місяців 15 днів), відповідач зобов'язаний виплачувати пенсію державного службовця в розмірі 86% від суми її заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

У запереченнях на касаційну скаргу, відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду у даній справі - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 04.11.2009 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХП «Про державну службу».

У лютому 2015 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, і просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії, та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити з 04.11.2009р. перерахунок пенсії, обчисливши таку пенсію виходячи з сум заробітної плати, до складу якої включити повну суму винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, та сплатити належні мені внаслідок такого перерахунку суми.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015р. у справі № 490/5688/15-а позовні вимоги в частині періоду з 04.11.2009р. по 16.08.2014р. залишено без розгляду.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015р. у справі № 490/5688/15-а позов було задоволено частково та зобов'язано відповідача здійснити з 17.08.2014р. перерахунок пенсії позивача, обчисливши її виходячи з сум заробітної плати, до складу якої включити, крім інших виплат, суми допомоги на оздоровлення за відповідний період та сплатити належні позивачу внаслідок такого перерахунку суми. В задоволені інших позовних вимог - відмовлено ).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015р., подану позивачем апеляційну скаргу було задоволено частково. Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015р. скасовано.

Прийнято нову постанову, якою поданий позивачем адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо невключення до складових заробітної плати при розрахунку розміру пенсії суми винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії, починаючи з 17.08.2014р. з урахуванням складових заробітної плати для призначення пенсії суми винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016р. задоволено заяву позивача про роз'яснення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015р. та роз'яснено, що при перерахунку пенсії державного службовця необхідно виходити з 80% від сум його заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.10).

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що стаж роботи позивача на державній службі становить 16 років 5 місяців 15 днів.

До винесення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015р., розмір пенсії позивача обчислювався, виходячи із 80% заробітної плати та додатково 6% за понаднормативний стаж роботи відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", а всього 86%, та при здійсненні індексації базовим місяцем було визначено жовтень 2010 року.

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015р., відповідач здійснив такий розрахунок пенсії у розмірі 80% від заробітної плати, без врахування понаднормативного стажу роботи та зі зміною базового місяця індексації з жовтня 2010 року на серпень 2016 року.

Позивач, вважаючи дії відповідача неправомірними, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Поновлюючи строк на звернення позивача до суду, суд першої інстанції виходив з того, що про розмір пенсії після її перерахунку з 17.08.2014р., позивач дізналась у березні 2016 року, а до суду звернулась із адміністративним позовом 18.05.2016р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на державній службі становить 16 років 5 місяців 15 днів, тобто більше 10 років, а тому позивач має право на доплату до пенсії 6% заробітку, оскільки відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-XII за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги в частині врахуванням індексації пенсії відповідно до вимог ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосування базового місяця жовтня 2010 року, суд першої інстанції виходив з того, що згідно п. 5 постанови № 1078 від 17.07.2003р. «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Судом першої інстанцій встановлено, що підставою для зміни розміру пенсії позивача за судовим рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015р. у справі № 490/5688/15-а був неправильний розрахунок пенсії позивача під час її призначення, без врахування всіх складових заробітної плати.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що після постановлення рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015р. у справі № 490/5688/15-а, пенсія позивача була приведена у відповідність до вимог чинного пенсійного законодавства, тому підвищення розміру пенсії, яке може бути підставою для зміни базового місяця індексації не відбулось, а тому необхідно застосовувати початковий базовий місяць індексації - жовтень 2010 року.

В свою чергу, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016р. у справі № 490/5688/15-а (винесеною у результаті розгляду заяви позивача про роз'яснення постанови вказаного суду від 12.10.2015р.) згідно якої роз'яснено, що при перерахунку пенсії державного службовця необхідно виходити з 80 % від сум його заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зміни базового місяця індексації пенсії позивача, суд апеляційної інстанції виходив з того, що внаслідок виконання вказаного судового рішення у справі № 490/5688/15-а виникла різниця між основним розміром пенсії позивача, що виплачувався до виконання управлінням судового рішення та перерахованим на підставі рішення суду розміром пенсії.

Апеляційним судом встановлено, що станом на 01.08.2014р. розмір пенсії позивача становив 2993,42 грн. при цьому базовим місяцем індексації було враховано жовтень 2010 року. При цьому в результаті проведення перерахунку пенсії, розмір пенсійної виплати позивача, станом на 17.08.2016р. збільшився та становив 3131,37 грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір збільшено, відповідач мав право встановити базовий місяць проведення індексації - серпень 2016 року, який згідно п. 5 постанови № 1078 від 17.07.2003р. «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» є місяцем. в якому відбулось підвищення розміру пенсії позивача.

Проте, з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами встановлено, що стаж роботи позивача на посадах державної служби складає більше 16 років (16 років 5 місяців 15 днів).

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу у 2009 році) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідачем первинно було призначено пенсію позивачу в розмірі 86% від суми її заробітної плати, рішення про зменшення такого розміру до 80 % відповідачем і судом не приймалось, а тому сама по собі ухвала про роз'яснення судового рішення не може бути підставою для такого зменшення.

Оскільки підставою для зміни розміру пенсії позивача за судовим рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015р. у справі № 490/5688/15-а був неправильний розрахунок пенсії позивача під час її призначення, без врахування всіх складових заробітної плати, а не стаж роботи позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача виплачувати пенсію позивачу відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-XII.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки апеляційного суду щодо правомірності дій відповідача є необґрунтованими.

Крім того, згідно п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003р. індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003р. сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Крім того зазначається, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії» в розумінні п. 5 вказаного Порядку.

Крім того, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду не може бути підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018р. № 552/3407/17.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів прийшла до висновку, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017р. скасувати, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2016р. у даній справі - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук