Справа № 821/489/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/489/18

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ГУ ДФС у Херсонській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за №48979-1301 про нарахування ОСОБА_2 податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2017р. у сумі 3 821,9грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за №48977-1301 про нарахування ОСОБА_2 податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2016р.у сумі 32 753,67грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за №48978-1301 про нарахування ОСОБА_2 податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2015р. у сумі 27294,73грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.12.2017р. ГУ ДФС у Херсонській області прийнято податкові повідомлення-рішення на загальну суму 63870,3грн., якими ОСОБА_2 нараховано податкові зобов'язання з орендної плати за 2015-2017р..

ОСОБА_2 зазначає, що він з 11.02.2005р. є орендарем земельної ділянки площею 30,6га, строком на 45 років для ведення фермерського господарства з орендною платою у розмірі земельного податку. У лютому 2005р. він створив ФГ «АСНА», за статутом до фермерського господарства увійшла вказана земельна ділянка.

За 2015-2017р. фермерське господарство подавало до податкового органу декларації з плати за землю з сумою річної плати 909,93грн. за 2015р. та по 1 091,92грн. для 2016р. та 2017р..

Позивач вважає, що оскільки розмір орендної плати за землю встановлюється договором оренди, то і нарахування такої плати за 2015-2017р. податковим органом у розмірі більшому за розмір земельного податку є протиправним та неправомірним. Все це, на думку позивача, є підставами для задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018р. адміністративний позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, проте представником позивача подано клопотання про розгляд в порядку письмового провадження.

З урахуванням належного сповіщення сторін, про час і місце розгляду справи, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДФС при винесенні податкового повідомлення рішення діяло в межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що у лютому 2005р. між Бериславською РДА Херсонської області та громадянином ОСОБА_2 укладено договір оренди землі. Об'єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 30,6га із земель запасу Ольгівської СР, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 319 586,64грн.. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі податку на землю. Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

15.02.2005р. ОСОБА_2 зареєстрував ФГ «АСНА», яке створене на виділеній за договором оренди від 11.02.2005р. земельній ділянці.

У червні 2017р. ГУ Держгеокадастру у Херсонській області на адресу позивача направлено лист за №11-21-0.63-4936/2-17 «Про надання інформації», в додатку до якого зазначено, що земельною ділянкою площею 30,6га користується ФГ «АСНА» за договором оренди земельної ділянки з 11.02.2005р., зміни до договору оренди не вносились та офіційно земельна ділянка зареєстрована на орендаря - ОСОБА_2, перереєстрація оренди з громадянина на фермерське господарство не проводилась. Розмір нормативної грошової оцінки землі за відповідним договором оренди становить: 2015р. - 90 9976,87грн.; 2016р. - 1 091 972,24грн.; 2014р. - 1 091 972,24грн..

У зв'язку із тим, що ОСОБА_2 не сплачував плату за оренду земельної ділянки, ГУ ДФС у Миколаївській області 25.12.2017р. прийнято податкові повідомлення рішення:

- за №48979-1301 про нарахування ОСОБА_2 податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2017р. у сумі 3 821,9грн.;

- за №48977-1301 про нарахування ОСОБА_2 податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2016р.у сумі 32 753,67грн.;

- за №48978-1301 про нарахування ОСОБА_2 податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2015р. у сумі 27 294,73грн..

Перевіряючи правомірність дій та рішень ДФС, з урахуванням підстав, за якими позивач просить визнати їх протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

З 1.01.2011р. набрав чинності ПК України, який, у відповідності до п.1.1 ст.1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Приписами п.288.1 ст.288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

За правилами п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства, апеляційний суд зазначає, що із набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст.5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України.

Як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру у Херсонській області за №11-21-0.63-4936/2-17 від 26.06.2017р., площа земельної ділянки, наданої в оренду ОСОБА_2 становить 30,6га, а нормативна грошова оцінка цієї землі становить: на 2015р. - 90 9976,87грн.; на 2016р. - 1 091 972,24грн.; на 2017р. - 1 091 972,24грн..

В редакції ПК України, яка діяла з 1.01.2017р., пп.288.5.1. п.288.5 ст.288 викладено наступним чином «Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території».

У січні 2017р. рішенням Ольгівської СР Бериславського району Херсонської області «Про затвердження ставок земельного податку на території Ольгівської СР» за №90 ставка земельного податку для земель сільськогосподарського призначення встановлена на рівні 0,35% від нормативної грошової оцінки земель.

Як вбачається із матеріалів справи, що фактично всі доводи ОСОБА_2 зводяться до того, що орендна плата сплачувалась фермерським господарством за ставкою земельного податку, як це передбачено договором оренди від 11.02.2005р., а тому податкові повідомлення-рішення ДФС є протиправними.

Однак, апеляційний суд зазнає, що оскільки фермерське господарство створене на 4 дні пізніше ніж укладено договір оренди земельної ділянки, а тому для набуття права оренди на таку земельну ділянку саме ФГ «АСНА» у відповідний договір повинні були вноситись зміни.

Так, у п.40 договору оренди від 11.02.2005р. зазначено що: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов договору або розірвання договору».

Крім того, п.30 вказаного договору визначено, що договір оренди не дає орендарю права на передачу земельної ділянки в суборенду без письмової згоди орендодавця.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що єдиним орендарем земельної ділянки є ОСОБА_2, а тому посилання на сплату орендної плати іншим платником податків є помилковим.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що ГУ ДФС при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяло правомірно та у відповідності до норм законодавства України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв