Справа № 826/10361/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Української міської ради Обухівського району Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Української міської ради Обухівського району Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2018 року позовну заяву повернено позивачу на підставі п.3 ч.4 статті 169 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до матеріалів позовної заяви подано документ, що належним чином посвідчує повноваження представника позивача - засвідчену копію ордеру, а долучення до позову договору про надання правової допомоги не є обов'язковим. У зв'язку з чим представник позивача вважає, що правові підстави для повернення позовної заяви позивачу, з посиланням на відсутність у представника права на підписання та подання позовної заяви, у суду першої інстанції були відсутні.

Також скаржник вважає, що оскаржувана ухвала апеляційного суду порушує права позивача на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (в аспекті доступу до суду), а також є звуженням змісту професійних прав адвокатів, які мають право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги.

В судове засідання з'явився представник позивача, особа, що подавала апеляційну скаргу - адвокат ОСОБА_4, однак до участі в розгляді справи він допущений не був, оскільки надав незавірену належним чином копію ордеру. Крім того, ані до апеляційної скарги, ані в судове засідання в суді апеляційної інстанції ним не було надано завірену копію чи оригінал для огляду договору №13/13 від 19 липня 2013 року, укладеного між адвокатом та позивачем ОСОБА_3, на підставі якого, власне, був виданий ордер, що і було основною підставою для повернення позовної заяви в суді першої інстанції. Тобто, скаржник не зміг підтвердити колегії суддів свої повноваження представляти інтереси позивача, що унеможливило його допуск до судового засідання. Окремо судова колегія вважає за необхідне зазначити, що напис, зроблений власноручно ОСОБА_5 на звороті ордеру «без обмежень в наданні правової допомоги» не має юридичної сили, оскільки не підтверджує безпосереднє волевиявлення ОСОБА_3, тому не приймається судом до уваги.

З урахуванням наведеного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позов подано особою, яка не має права представляти інтереси позивача. При цьому зазначив, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені як ордером, виданим на ведення справи в адміністративному суді, так і договором, на підставі якого такий ордер видано.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 5 статті 160 КАС України визначено вимоги до позовної заяви.

Крім того, частинами 1 - 7 статті 161 КАС України визначений перелік документів, що додається до позовної заяви.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Цією ж статтею передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, зокрема, якщо відсутні підстави для її повернення.

Відповідно до положень ч.1 статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представник.

Частиною 1 статті 57 цього Кодексу передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В силу приписів п.1 ч.1 статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

А згідно ч.6 статті 59 Кодексу оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином, сторона у справі має право на звернення до суду самостійно або через свого представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 статті 60 КАС України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі по тексту - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 статті 26 Закону).

Відповідно до п.4 ч.1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (ч. 3 статті 26 Закону).

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов'язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім'я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім'я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01 січня 2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням (повне найменування адвокатського бюро / адвокатського об'єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро / адвокатського об'єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро / адвокатського об'єднання, відтиск печатки адвокатського бюро / адвокатського об'єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро / адвокатським об'єднанням.

Підпунктом 15.3 пункту 15 Положення встановлено, що ордер повинен містити посилання на договір про надання правової допомоги/ доручення органу/установи, уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Так, у зазначеній копії ордеру вказано, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 19 липня 2013 року №13/13.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Слід також зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об'єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Із поданої позовної заяви вбачається, що вона підписана представником позивача - ОСОБА_5, від імені якого видано ордер Серії КС №377515 від 18 червня 2018 року про надання правової допомоги ОСОБА_3, копія якого додана до позовної заяви.

Між тим, до позовної заяви вказаного вище договору (його завіреної копії) або витягу з нього, засвідченого підписами сторін надано не було, у зв'язку з чим неможливо встановити обсяг прав, наданих позивачем (довірителем) своєму представнику.

Вказана позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №811/1507/18.

У зв'язку з викладеним колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви з посиланням на відсутність доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_4 права підписувати позовну заяву у даній справі від імені позивача.

Згідно п.3 ч.4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Необхідно також звернуто увагу сторін на те, що відповідно до ч.8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Тобто, апелянт має право і можливість повторно звернутися до суду з даним позовом, долучивши при цьому договір про надання правової допомоги.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оспорювана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.