Справа № 1540/5025/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/5025/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Куща М.О.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Толпиго О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області про скасування запису, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області, про скасування запису в якій позивач просить:

- скасувати запис в базі даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області про арешт автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

- зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС України в Одеській області в особі територіального сервісного центру №5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області внести запис в базу даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області відносно скасування запису про арешт автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Ухвалою від 03.10.2018 року Одеським окружним адміністративним судом позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху.

03.10.2018 року (вхід. № 29386/18) на виконання ухвали позивач надав до суду квитанції про сплату судового збору, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 08.10.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Усудовому засіданні 24.10.2018 року судом було залучено до участі у справі другого відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області.

24.10.2018 року (вхід. № 31820/18) від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

У судовому засіданні 19.11.2018 року позивач подав заяву про залишення без розгляду позовні вимоги в частині зобов'язання Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області в особі територіального сервісного центру №5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області внести запис в базу даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області відносно скасування запису про арешт автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

19.11.2018 року (вхід. № 35107/18) від позивача надійшла заява про видачу йому копії повного судового рішення безпосередньо у суді під розписку.

19.11.2018 року (вхід. № 35108/18) від представника відповідача - Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області надійшла заява про видачу йому копії повного судового рішення безпосередньо у суді під розписку.

Ухвалою від 19.11.2018 року Одеським окружним адміністративним судом залишено без розгляду позовні вимоги в частині зобов'язання Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області в особі територіального сервісного центру №5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області внести запис в базу даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області відносно скасування запису про арешт автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1. У жовтні 2017 року під час перевірки документів працівниками поліції йому стало відомо, що зазначений автомобіль перебуває під арештом на підставі постанови органу державної виконавчої служби. У зв'язку з цим позивач звертався із заявами до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Київського районного суду м. Одеси, проте документів, які б підтверджували факт накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачу не надано. Однак, згідно відповіді територіального сервісного центру № 5141 регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області зазначений автомобіль, який зареєстрований на ім'я позивача перебуває під арештом. Таким чином позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною вимогою про скасування запису в базі даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області про арешт автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Представник відповідача - Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву(а.с. 35-37), в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року № 889, утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, у тому числі, Регіональний сервісний центр МВС в Одеській області. Згідно Положення про Регіональний сервісний центр МВС в Одеській області ( далі - РСЦ МВС в Одеській області), затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1415 ( у редакції наказу МВС України від 19.05.2017 року № 416), РСЦ МВС в Одеській області підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України та є територіальним органом з надання сервісних послуг МВС. Згідно бази даних МВС, автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, дійсно перебуває під арештом. Інформацію про наявність арешту було внесено 28.09.2004 року РЕВ-1 ДАІ ГУМВС на підставі про арешт майна боржника АА №436401 від 20.09.2004 року, виданої Київським РУЮ у м. Одесі при примусовому виконанні ухвали Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2004 року. Відповідач зазначає, що РСЦ МВС в Одеській області не є правонаступником МРЕВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, жодними рішеннями, діями чи бездіяльністю працівників сервісного центру права позивача не порушувались.

Від відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області відзив до суду не надходив.

В судове засідання 19.11.2018 року з'явились позивач та представник відповідача - Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, який не заперечував проти задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_2 Одеському окружному адміністративному суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У жовтні 2017 року під час перевірки документів працівниками поліції позивачу стало відомо, що його автомобіль перебуває під арештом на підставі постанови органу державної виконавчої служби.

31.10.2017 року позивач звернувся із заявою про надання інформації та видачу копії документу про підстави накладення арешту на належний йому автомобіль до територіального сервісного центру № 5141 регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області. (а.с. 13)

У відповіді на дану заяву зазначено, що згідно бази даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 перебуває під арештом, що внесений на підставі постанови про арешт майна боржника АА № 4364401 від 20.09.2004 року, виданої Київським РУЮ у м. Одесі при примусовому виконанні ухвали б/н від 17.08.2004 року винесеної Київським районним судом м. Одеси. Надати копію вищевказаної постанови, на підставі якої було внесено інформацію про арешт, не надається можливим, у зв'язку зі знищенням матеріалів, згідно чинного законодавства, по закінченню терміну зберігання. (а.с. 14)

18.06.2018 року позивач звернувся до Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та надання копії постанови про накладення арешту на його автомобіль. (а.с. 15)

Проте, у відповіді від 16.07.2018 року № 18809, зазначено, що на примусовому виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області не перебувають виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2. Надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження, в межах якого було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №434601 від 20.09.2004 року на підставі ухвали б/н Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2004 року, не представляється можливим з підстав закінчення терміну зберігання матеріалів виконавчих проваджень переданих державними виконавцями до архіву. (а.с. 16)

20.07.2018 року позивач повторно звернувся до Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси із заявою про зняття арешту з його власного автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 18)

Відповіддю від 08.08.2018 року № 21023, ОСОБА_2 було відмовлено у знятті арешту з його автомобіля, оскільки на теперішній час у архіві Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси не зберігаються матеріали виконавчого провадження, в межах якого винесено постанову АА №436401 від 20.09.2004 року про арешт майна боржника. (а.с. 19)

03.08.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Корой І.Ф. із заявою про надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо нього.

Згідно отриманого витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56515844 від 03.08.2018 року інформація про обтяження рухомого майна стосовно ОСОБА_2 - відсутня. (а.с. 17)

18.09.2018 року позивач звернувся із заявою до Київського районного суду м. Одеси про отримання інформації стосовно того чи, дійсно, у 2004 році перебувала на розгляді будь-яка справа відносно нього, ОСОБА_2, у Київському районному суді м. Одеси та чи виносилась ухвала б/н від 17.08.2004 року, а також просив надати копію ухвали б/н від 17.08.2004 року, винесеної Київським районним судом м. Одеси щодо накладення арешту на його майно, в тому числі на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 20)

25.09.2018 року за вих. №2597 ОСОБА_2 отримав відповідь з Київського районного суду м. Одеси в якій зазначено, що згідно перевірки алфавітних показників за 2004 рік, цивільна справа за участю ОСОБА_2, як відповідача - не значиться. (а.с. 21)

Отже, як вбачається із відповідей Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Київського районного суду м. Одеси, документів, які б підтверджували факт накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 - не надано.

Однак, згідно відповіді територіального сервісного центру № 5141 регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 перебуває під арештом, що внесений на підставі постанови про арешт майна боржника АА № 4364401 від 20.09.2004 року, виданої Київським РУЮ у м. Одесі при примусовому виконанні ухвали б/н від 17.08.2004 року винесеної Київським районним судом м. Одеси.

В той же час, згідно інформації, отриманої 27.09.2018 року із Єдиного реєстру боржників, відсутня інформація відносно ОСОБА_2, як боржника. (а.с. 22)

Тому позивач вважає, що порушено його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. (ст. 41 Конституції України)

Пунктом 2 статті 181 Цивільного кодексу України вбачається, що рухомими є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Пунктом 1 статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 Цивільного кодексу України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене вище, позивач вважає що дії відповідача - Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області щодо внесення інформації в базу даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області про обмеження на відчуження автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, у зв'язку з арештом є такими, що порушують його право на здійснення користування та розпорядження власним автомобілем.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, ст. 6 КАС України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до пункту Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_2, задовольнити позовні вимоги шляхом скасування запису в базі даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області про арешт автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5; ), Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області(місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5; код ЄДРПОУ МВС України 00032684)про скасування запису - задовольнити повністю.

Скасувати запис в базі даних АІС «Автомобіль» МВС в Одеській області про арешт автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е-200, 1998 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.11.2018 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.