Справа № 569/8214/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року№ 857/2760/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання -Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції Донцова Андрія Анатолійовича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 7 вересня 2018 року у справі №569/8214/18 (суддя Ковальов І.М., м.Рівне) за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Борисполі Донцова Андрія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції Донцова А.А. (далі - Управління; Поліцейський відповідно) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.02.2018 серії ЕАА №304744 (далі - Постанова).

Рішенням Рівненського міського суду Львівської області від 7 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано дії Поліцейського щодо складання Постанови протиправними. Постанову скасовано.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив Поліцейський, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги вказує, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) щодо необов'язковості доказування обставин, які визнаються учасниками справи. Також зазначає, що Поліцейський, розглядаючи вказану адміністративну справу та при винесенні Постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та іншими нормативно-правовими актами.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 КАС, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що документального доведення факту перевантаження позивачем транспортного засобу та порушення Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 10.10.2001 (далі - ПДР) Поліцейським на місці зупинки надано не було.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального права, проте рішення суду не може бути залишено без змін, з огляду на таке.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що о 20/46 год 23.02.2018 позивач рухаючись транспортним засобом марки DAF FХ, номерний знак НОМЕР_1 на 76 км автодороги Київ- Харків, порушив правила перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів, чим порушив вимоги пункту 22.5 ПДР.

На підставі наведеного, Поліцейським винесено Постанову, згідно якої ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн (а.с.13).

Позивач по справі не погоджується з винесеною щодо нього Постановою, та вказує, що документального доведення факту перевантаження транспортного засобу та порушення ПДР Поліцейським на місці зупинки надано не було. Стверджує, що усі необхідні документи для керування вказаним транспортним засобом та транспортування асфальтобетонної установки були наявні, та на вимогу працівників поліції, пред'являлись.

Згідно з пунктом 22.5 розділу 22 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 ём (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до статті 132-1 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У пункті 2 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 №30 вказано, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

За змістом пункту 1 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри» затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок) він визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 16 Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні, а скаржником не надано жодних доказів, які б підтверджували факт вимірювання транспортного засобу позивача, за результатами якого встановлено, що габарити такого перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У Постанові не зазначені будь які докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Враховуючи фактичні обставини справи, та зважаючи не те, що апелянтом не спростовано доводів позивача щодо безпідставного винесення Постанови, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів для констатування факту порушення ОСОБА_2 вимог ПДР і накладення на нього адміністративного стягнення передбаченого статтею 132-1 КУпАП.

Разом з тим, задовольняючи позов шляхом визнання дій Поліцейського протиправними та скасовуючи Постанову, суд першої інстанції не дотримався вимог частини третьої статті 286 КАС, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, дійшовши висновку про безпідставність винесення оскаржуваної Постанови та недоведеність скаржником належними доказами обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд у межах наданих йому повноважень мав скасувати Постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 4 статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, однак при цьому не врахував того, що скасовуючи рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності він має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає можливим, у зв'язку із неповнотою резолютивної частини рішення суду, змінити його шляхом внесення зміни до цієї частини рішення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315-316, 317, 321, 322, 325 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції Донцова Андрія Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 7 вересня 2018 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23 лютого 2018 року серії ЕАА №304744 і закрити справу про адміністративне правопорушення.».

В решті рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 7 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула