Справа № 234/16276/18
Суддя: Чернобай А. О.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/318/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Науменко А.Е.,

справа № 234/16276/18

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янську Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

18.10.2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 11.10.2018 року відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. Постанова була винесена за пошкоджене вітрове скло. Позивач намагався пояснити співробітникам поліції, що скло було пошкоджено під час поїздки, в районі селища Слабунівка ведуться дорожні роботи, з - під коліс вантажного автомобіля, який їхав попереду позивача Позивач дійсно 11.10.2018 року керував автобусом Неоплан, номерний знак НОМЕР_1, та був зупинений патрульним автомобілем. Поліцейські не назвали причину зупинки, не надали свої документи, поводили себе нахабно. В постанові не вірно зазначено місце зупинки, оскільки позивач був зупинений після повороту з дороги 664 км АШ Харків - Довжанський в напрямку м. Слов'янськ. Позивач не порушував п. 31.1 ПДР України. Перелік вимог до технічного стану частин6, вузлів та механізмів транспортних засобів викладений в п. 312 - 31.4 ПДР України і безпосередньо в ч. 2 ст. 121 КУпАП. Жоден із цих нормативних документів не передбачає заборони експлуатації транспортного засобу і, як наслідок, накладання адміністративного стягнення за пошкоджене вітрове скло. Позивач вважає дії поліцейського протиправними та просить суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ВР № 309229 від 11.10.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги позивача не визнав та надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час патрулювання 11.10.2018 року відповідачем було виявлено порушення ПДР, а саме: водій автобуса Neoplan N 116, номерной знак НОМЕР_1, на автошляху М-03 Київ - Довжанський 664 км, керував транспортним засобом, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, а саме: з тріщиною лобового скла у зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 31.1 ПДР України та п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010. Після чого даний транспортний засіб був зупинений та встановлено, що водієм був ОСОБА_1 Інспектор належним чином представився, пояснив причину зупинки та перевірки документів, позивачу були розяснені права та обовязки, порядок та строки оскарження постанови та наслідки несплати штрафу. Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем було зафіксовано нагрудними відеореєстраторами інспекторів патрульної поліції. Твердження позивача про те, що він не порушував ПДР України повністю не відповідають дійсності та обставинам справи. В ході розгляду справи з боку ОСОБА_1 подане письмове пояснення, яке було долучене до матеріалів справи. Позивач ніяких клопотань під час розгляду справи не надавав та не звертався до поліцейських із клопотанням про перенесення розгляду справи на іншу дату. Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 2 ст. 121 КУпАп, виноситься на місці вчиненні адміністративного правопорушення. Таким чином, дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення, передбачені КУпАП, Законом України "Про Національну поліцію", Інструкцією № 1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними. За таких обставин, просить відмовити у позові та розглядати справу у відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши надані документи та докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР), наказом Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» від 26.11.2012 р. № 710 (далі Наказ № 710), ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (далі ДСТУ 3649:2010).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобовязані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

На підставі викладено, суд вважає правомірними дії відповідача щодо складення постанови серії ВР № 309229 від 11.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідач діяв в межах і в порядку, визначеному законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови ВР № 309229 від 11.10.2018 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за те, що водій ОСОБА_1 11.10.2018 року о 08 год. 28 хв. на АШ М-3 керував автобусом Neoplan N 116, номерний знак НОМЕР_1, на автошляху М-03 Київ - Довжанський 664 км, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, а саме: з тріщиною лобового скла у зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 31.1 ПДР України та п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 121 ч. 2 КУпАП. Велась відеофіксація.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Пунктом 31.1 ПДР України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов'язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

У п. 1.3.1 Вимог, затвердженим Наказом № 710, передбачено, що національним стандартом, зокрема є ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання».

Пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 передбачено, що на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що транспортні засоби (далі ТЗ) повинні відповідати національним стандартам в галузі дорожнього руху, відповідно до яких забороняється експлуатація ТЗ за наявності тріщин в зоні роботи склоочисників.

При цьому, недодержання водіями ТЗ, які використовуються для перевезення пасажирів, вказаних стандартів є порушенням п. 31.1 ПДР та, як наслідок, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Перевіряючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд встановив, що автобус Neoplan N 116, номерний знак НОМЕР_1, використовується позивачем для надання послуг з перевезення пасажирів.

Під час зупинки 11.10.2018 р. вказаного ТЗ відповідачем було виявлено наявність на його лобовому склі тріщини в зоні роботи склоочисників, що кваліфіковано як порушення п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, п. 31.1 ПДР і саме за це правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 2 ст. 121 КУпАП, накладеного постановою від 11.10.2018 р. серії ВР № 309229.

В судовому засіданні були відтворені та дослідженні матеріали відеофіксації з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.1 ПДР України та п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 121 ч. 2 КУпАП.

З наданого відеозапису вбачається, що посадовою особою поліції було зафіксовано розмір тріщини на вітровому склі автомобіля позивача.

Посилання позивача на те, що наявна тріщина на лобовому склі автобуса не є технічною несправністю, з якою експлуатація його забороняється, - суд до уваги не приймає, оскільки за ч. 2 ст. 121 КУпАП відповідальність передбачено як керування автомобілем з технічними несправностями, з якими експлуатація забороняється, так і за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Тому є порушення ч. 2 ст. 121 КУпАП, оскільки позивач здійснював керування та експлуатацію автобуса Neoplan N 116, номерний знак НОМЕР_1, знаходячись на маршруті, з порушенням ДСТУ 3649-2010 п.6.8.5, оскільки керував автобусом з тріщиною вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 31.1 ПДР.

Отже, відповідач, до функціональних обовязків якого входить перевірка технічного стану транспортних засобів під час їх експлуатації, правомірно здійснив зупинку автобуса під керуванням позивача, який знаходився на маршруті, оскільки позивачем було порушено п. 31.1 ПДР, за що передбачено відповідальність за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що вказана постанова містить належну кваліфікацію виявленого адміністративного правопорушення, відповідну мотивацію: за що позивача притягнуто до відповідальності, повно та всебічно відображає обставини справи про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, як вбачається з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який наданий Батальйоном патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську УПП Департаменту патрульної поліції разом із відзивом на позов, справу про адміністративне правопорушення, яке було вчинено позивачем ОСОБА_1, розглянула не поліцейська ОСОБА_2, а інший поліцейський чоловічої статі, який повідомив про розгляд справи про адміністративне правопорушення, розяснив позивачу суть правопорушення, його права, вислухав заперечення позивача та повідомив, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що у порушення вимог ст. 283 КУпАП, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та підписана не посадовою особою, яка розглянула справу про адміністративне правопорушення, а іншою особою відповідачем, який у даному випадку не мав повноважень на винесення та підписання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення покладається саме на відповідача.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 241 246, 286 КАС України, ст.7, 22, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янську Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВР № 309229 від 11.10.2018 року, винесену поліцейським роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов'янську управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 680 гривень.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя:

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя: