Справа № 522/7971/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Одеса

20 листопада 2018 р. Справа № 522/7971/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А. Ю.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю. М.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції в Одеській області капітана поліції Свідерко Андрія Івановича 4 бат., 4 роти, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції УПП в Одеській області капітана поліції Свідерко Андрія Івановича ЕАА № 379262 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП від 27.04.2018 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того зазначив, що відповідачем не було належним чином оглянуто місцезнаходження автомобіля та вилучено останній з його місцезнаходження без відповідного процесуального оформлення і точного виміру знаходження ТЗ до суцільної лінії, а візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органів національної поліції може бути доказом тільки якщо воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 379262 від 27 квітня 2018 року, 12.04.2018 року об 11-20 годині по вул. Садовій, 2 Б у м. Одесі позивач здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу Chevrolet Lacetti НОМЕР_1, чи суттєво заважав руху іншим учасникам дорожнього руху , порушив п.15.9 д ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що дії відповідача є правомірними, вина позивача доведена, позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ч.1ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2018 року о 11:20 год. позивач здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу Chevrolet Lacetti НОМЕР_1 в м. Одеса, вул. Садова 2Б з порушенням п.п.15.9(д) Правил дорожнього руху, чим суттєво перешкоджав руху інших учасників дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 15.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинна здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.15.9 ПДР, зупинка забороняється:

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

Враховуючи, що ширина смуги для руху транспортних засобів по вул. Садовій, де здійснив стоянку позивач, відділеної суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1 складає 3 м 58 см, а ширина автомобіля Chevrolet Lacetti НОМЕР_1 -1725 мм, відстань між автомобілем та суцільною лінією дорожньої розмітки була менше 3-х метрів.

У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій у відповідності до п.15.14 ПДР України повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити-діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 ПДР правил, що в даному випадку позивачем зроблено не було.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП. орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене при винесені постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилається на те, що порушення позивачем ПДР підтверджується відеофайлами, фотофіксацією з замірами відстані автомобіля до суцільної лінії, які було долучено до матеріалів справи, а тому доводи апелянта, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органів національної поліції може бути доказом тільки якщо воно зафіксовано у встановленому законом порядку спростовуються вищезазначеними доводами.

Доводи апелянта, що відповідачем не було належним чином оглянуто місцезнаходження автомобіля та вилучено останній з його місцезнаходження без відповідного процесуального оформлення і точного виміру знаходження ТЗ до суцільної лінії спростовуються матеріалами справи.

Порушення ПДР позивачем підтверджується фотографіями з місця розташування транспортного засобу Chevrolet Lacetti НОМЕР_1, копії яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, судом оглянуто оптичний диск, з якого вбачається факт скоєння позивачем порушення п.15.9.д Правил дорожнього руху України, а саме того, що він здійснив зупинку транспортного засобу у місці де між суцільною лінією розмітки та транспортним засобом менше 3-х метрів.

Також, в матеріалах справи, містяться пояснення свідків, з яких вбачається, що автомобіль Chevrolet Lacetti НОМЕР_1 був припаркований таким чином, що відстань між автомобілем та суцільною розділювальною смугою була менше 3-х метрів, чим суттєво перешкоджав проїзду та руху транспортних засобів та створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.

Водночас колегія суддів зазначає, що обставини примусового переміщення транспортного засобу та знаходження на спеціальному майданчику не входять до предмету доказування по справі, а тому доводи апелянта про відсутність права та підстав для вилучення з володіння автомобіля належного йому на праві власності не приймає до уваги.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП , а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю. М. Градовський

Суддя: І. Г. Ступакова