Справа № 712/12542/18
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/403/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 17.10.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2018 інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 629982, в якій зазначено, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та до нього застосовано штраф в розмірі 255 грн. В зазначеній постанові вказано, що позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 11183 д.н.з. НОМЕР_1, 28.09.2018 о 23 год. 05 хв., та рухаючись по вул. Гагаріна, 29 в м. Черкаси, нібито, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, чим порушив вимогу п.8.5.1 ПДР. Проте, обставини викладені у постанові не відповідають дійсності, оскільки підстав для винесення постанови у працівників поліції не було, так як позивач рухався не по вул. Гагаріна, 29 в м. Черкаси, суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки не перетинав, а тому вчинити дане правопорушення він не міг. Крім того зазначив, що при винесені постанови були грубо порушені його права, не було надано жодного підтвердження вчинення ним правопорушення, відсутній відеозапис з реєстратора, а також розгляд по справі мав би відбуватися виключно за місцем знаходження органу правопорядку. Таким чином, просить суд винесену постанову серії ЕАВ №629982 від 28.09.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2018 відкрито спрощене позовне провадження, справу було вирішено розглядати без виклику сторін. Запропоновано відповідачеві направити до суду відзив та зобов'язано надати суду належним чином завірені копії матеріалів, на підставі яких, було прийнято рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1

У визначений термін, представником відповідача до суду скерований відзив, копія постанови серія ЕАВ № 629982 та копія довіреності. У відзиві зазначено, що 28.09.2018 близько 23 години 09 хвилин інспектор роти № 2 батальйону УПП в Черкаській області ОСОБА_2 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку в м. Черкаси шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обовязки відповідно повноважень передбачених Законом України «Про Національну поліцію». Патрулюючи по вул. Гагаріна, інспектор став свідком того, що водій автомобіля НОМЕР_2, керуючи ТЗ перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. В подальшому, у відповідності до п.п.1 п.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» за допомогою спеціальних звукових та світлових пристроїв, автомобіль НОМЕР_2 було зупинено. Керуючись п.2.1. ПДР, інспектор повідомив водія про підстави зупинки та про необхідність предявити посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу загальнообовязкового страхування власників наземних транспортних засобів. Після встановлення особи водія, інспектор в порядку, передбаченому ст. 278, ст. 279 КУпАП розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, розяснив йому права та обовязки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу відповідно до ст. 280 КУпАП на підставі ст. 258, ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ч. 2 ст. 36 КУпАП, ст. 252 КУпАП, було винесено постанову ЕАВ № 629982 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Тому твердження позивача, що відносно нього було незаконно розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення не відповідає чинному законодавству. Вказав, що постанову було винесено безпосередньо на місці вчинення правопорушення (вул. Гагаріна, 29), що передбачено ст. 276 КУпАП за допомогою технічного пристрою планшету, шляхом внесення відповідних даних до спеціального бланку. Автоматизована система планшету випадково зазначила адресу розгляду справи та винесення постанови як вул. В.Чорновола, 122/1. Однак факт допущення технічної помилки не впливає на факт вчинення правопорушення позивачем. Вказано, що пунктом 1 розділу 34 ПДР встановлено, що лінію 1.3 (подвійну суцільну лінію) перетинати забороняється. Тому інспектором було вірно зазначено обєктивну сторону правопорушення, вчиненого позивачем, відповідно до постанови серії ЕАВ №629892 від 28.09.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Статтею 258 КАС України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через пятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ №629892 від 28.09.2018, винесеною інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в Черкаській області, лейтенантом поліції, ОСОБА_2,на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 255 грн., та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Вказаною постановою зазначено, що, керуючи транспортним засобом ВАЗ 11183 д.н.з. НОМЕР_1, 28.09.2018 о 23 год. 05 хв., та, рухаючись по вул. Гагаріна, 29 в м. Черкаси, ОСОБА_1 перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, чим порушив вимогу п.8.5.1. ПДР.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Пунктом 8.5.1. Правил дорожнього руху України визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

В п.п. 1.3 пунктом 1 розділу 34 ПДР зазначено, що подвійна суцільна лінія дорожньої розмітки поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг для руху.

Пунктом 1 розділу 34 ПДР встановлено, що лінію 1.3 перетинати забороняється.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було надано суду диску відеозапису скоєння правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, судом встановлено, що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач та не надано доказів в спростування доводів позивача.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Доказів, які б об'єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що в діях позивача відсутні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 242 КУпАП постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 241-246, 286 КАС України, ст.122 КпАП України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 629982 від 28.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП із стягненням штрафу в розмірі 255 грн., винесену інспектором УПП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, скасувати, провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Шостого Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Головуючий І.О.Мельник