Справа № 805/970/18-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 805/970/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

23 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року (повний текст складено 18.05.2018 року в м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, в якому просив суд:

- визнати дії Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправними щодо припинення з 01 липня 2015 року виплати пенсії;

- зобов'язати Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 належної йому пенсії з моменту припинення її виплати, тобто з 01 липня 2015 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст.240 КАС України.

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивача не було повідомлено про розгляд справи жодного разу, у зв'язку із чим висновок суду першої інстанції стосовно повторної неявки в судове засідання без поважних причин є безпідставним.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.ст.300 304 КАС України.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року розгляд справи було призначено в режимі відеоконференції.

Сторони, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України , про що було прийнято 19.11.2018 року протокольну ухвалу.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою від 16.02.2018року Донецького окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 28.02.2018 року Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу передано на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 18.04.2018року адміністративну справу прийнято до провадження та продовжено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Розгляд справи було призначено на 07.05.2018 року та після чого відкладений на 17.05.2018 року, однак позивач в судові засідання не зявлявся.

При прийнятті оскаржуваної ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач 07.05.2018 року та на 17.05.2018 року у судові засідання повноважного представника не направив, тобто не з'явився без поважних причин, так як не надав жодних об'єктивних доказів неможливості направити свого представника, а тому наступає наслідок визначений ст. 240 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

У п. 8 ст. 4 КАС України зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

В силу вимог ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Аналізуючи доводи апелянта, щодо оскаржувана ухвала прийнята всупереч нормам чинного законодавства, оскільки його жодного разу належним чином не було повідомлено про розгляд справи, суд зауважує наступне.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року призначено підготовче судове засідання на 07.05.2018 року о 12.00 год.

Вказану ухвалу було направлено позивачу на адресу, яка зазначена в довідці від 12.02.2015 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Однак, до суду з поштового відділення повернувся конверт з відміткою " За зазначеною адресою не проживає".

Суд зауважує, що в матеріалах справи на аркуші 84 міститься телефонограма складена секретарем судового засідання, зі змісту якої вбачається, що останньою було повідомлено ОСОБА_3 - як представника позивача за відповідним номером телефону про те, що розгляд даної справи призначено на 07.05.2018 року.

В зв'язку з неявкою позивача в судове засідання на вказану дату, судове засідання відкладено на 17.05.2018 року.

При цьому, про наступне судове засідання секретарем судового засідання також було повідомлено ОСОБА_3 шляхом надіслання тексту повісток текстовим повідомленням з використанням мобільного зв'язку за номером телефону представника позивача, про що складено телефонограму (а.с.88).

Суд в оскаржувані ухвалі зазначає, що оскільки адреса місця проживання (перебування) позивача знаходиться на тимчасово окупованій території України тому про дату, час і місце проведення підготовчих засідань позивач був повідомлений секретарем судового засідання шляхом надіслання тексту повісток текстовим повідомленням з використанням мобільного зв'язку за номером телефону представника позивача, вказаного в позовній заяві.

Так, обов'язковою умовою для застосування такої підстави залишення адміністративного позову без розгляду є саме повторна неявка позивача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин. Зазначені наслідки настають, якщо позивач не з'явився вдруге поспіль (тобто повторно) і від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Однак судом першої інстанції не враховано той факт, що позивача особисто жодного разу про розгляд адміністративної справи не було повідомлено належним чином.

Наслідки неприбуття в судове засідання особи, яка бере участь у справі встановлені пунктом четвертим частини першої ст.240 КАС України, згідно якого суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що суд може залишити позовну заяву без розгляду лише за наявності певних умов, а саме: якщо особа повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно не прибула у судове засідання без поважних причин і не заявила про розгляд справи за її відсутності, або ж або не повідомила про причини неявки.

У даному випадку, під повторністю неприбуття в судове засідання необхідно розуміти саме послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи його представників двічі чи більше разів. При цьому, якщо неприбуття в судове засідання відбулось через відсутність доказів повідомлення позивача належним чином, що мало місце у даному випадку, то таке неприбуття в судове засідання не вважається повторним.

Слід зазначити, що до матеріалів апеляційної скарги позивачем додано додаткову угоду ще від 26 квітня 2018 року про розірвання договору про надання юридичних (адвокатських) послуг між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивача неналежним чином було повідомлено про час і розгляд справи, призначеної на 07.05.2018 року та на 17.05.2018 року, а тому відсутні підстави вважати, що останній не прибув в судове засідання без поважних причин.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, зважаючи на викладене, з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що дану справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є всі підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.