Справа № 280/4434/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 листопада 2018 року Справа № 280/4434/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу

ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2Б, )

треті особи: Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168, ),

Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжя Запорізької області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168, )

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі відповідач), треті особи: Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області (далі третя особа - 1), Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжя Запорізької області (далі третя особа - 2), в якому позивач просить суд:

- зобовязати відповідача сформувати та подати до третьої особи - 2 подання про повернення позивачу збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7851,40 грн., сплаченого відповідно до квитанції №0006741 від 28.08.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.08.2018 придбано квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр.. МеталургівАДРЕСА_2. При укладенні договору позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7851,40 грн. Позивач придбавала житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплатила такий збір безпідставно. На заяву про повернення помилково сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування у сумі 7851,40 грн., позивачем отримано відповідь від відповідача, яким її повідомлено про неможливість повернення помилково сплачених коштів у звязку з відсутністю в системі реєстрації прав на нерухоме майно вичерпного переліку власників нерухомого майна та Пенсійний фонд в повній мірі не володіє інформацією щодо осіб, які придбавають житло вперше. Позивач вважає такі дії відповідача порушують її право на повернення помилково сплаченого пенсійного збору.

Ухвалою суду від 29.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 22.11.2018 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

09.11.2018 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи - 1 (вх. № 36176) на адміністративний позов, у яких зазначено, що у процесі повернення помилково або надміру зарахованих коштів з державного та місцевих бюджетів органи Державної казначейської служби України керуються Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі по тексту - Порядок № 787), відповідно до якого органи Державної казначейської служби України здійснюють за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів з того бюджету, до якого такі кошти були зараховані. Зазначене свідчить про те, що відповідно до наданих повноважень органи Державної казначейської служби України не приймають самостійного рішення щодо повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету доходів, а здійснюють таке повернення за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або за рішенням суду, а оскільки, відповідно до квитанції від 28.08.2018 №0006741 грошові кошти у розмірі 7851,40 грн. позивачем сплачено на рахунок державного бюджету м. Запоріжжя, обслуговування якого здійснюється УДКСУ у м. Запоріжжі, окремою юридичною особою публічного права то саме до зазначеного територіального управління має бути подано відповідне подання контролюючого органу. Крім того, зазначає третя особа 1, відповідно до п. 5 Порядку № 787 подання подається платником до органу Державної казначейської служби України разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

12.11.2018 (вх. №36363) на адресу суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов, яким просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначає, що на сьогоднішній день в Україні не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та відповідно, органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла. Надані позивачем в якості доказів придбання житла вперше не можна вважати належними та допустимими доказами придбання житла вперше з боку позивача. Крім того, зазначає відповідач, Пенсійний фонду України не володіє інформацією стосовно права власності громадян на нерухоме майно і тому не може сформувати Подання без надання зацікавленими особами доказів придбання ними нерухомості вперше.

14.11.2018 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи - 2 (вх. № 36830) на адміністративний позов, у яких зазначено, що відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 «деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету», здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходжень до бюджетів за ККДБ 24140500 покладено на Пенсійний фонд України. Органи Казначейства не приймають самостійного рішення щодо повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, а здійснюють повернення тільки на підставі подання контролюючого органу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

28.08.2018 між ОСОБА_1 (Покупець) та ОСОБА_2, яка діяла від імені громадянина України ОСОБА_3 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Договір купівлі-продажу від 28.08.2018 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3534.

Відповідно до пункту 2 договору купівлі-продажу квартири ціна квартири встановлена в розмірі 785140 грн.

ОСОБА_1 під час укладання договору сплачено 7851,40 грн. збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (1% її вартості), що підтверджується квитанцією від 28.08.2018 №0006741.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 звернулась до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із зверненням стосовно повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Листом №16447/08.01 від 25.09.2018 Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повідомило позивача, що Пенсійний фонд України має доступ до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, проте, зазначений реєстр не містить вичерпний перелік, власників нерухомого майна, відповідно органи Пенсійного фонду в повній мірі не володіють інформацією щодо осіб, які придбавають житло вперше. Таким чином надати Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету орган пенсійного фонду не має можливості. Уразі незгоди із даною відповіддю, її може бути оскаржено до вищестоящого органу державної влади або до суду. У звязку з чим, ОСОБА_1 звернулась із даним позовом до суду.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 даного Закону, платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі Порядок № 1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку № 1740 передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що факт придбання позивачем квартири у власність підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим в нотаріальному порядку та зареєстрованим в реєстрі за № 3534.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135743730 від 28.08.2018 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно випливає те, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком №787.

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на УПФУ покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізми перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміна «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме Держава не виконала свій обов'язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на Державу.

Таким чином, посилання відповідача на те, що він в повній мірі не володіє інформацією щодо осіб, які придбавають житло вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для зобов'язання відповідача звернутися з відповідним поданням до органів Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого позивачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 250, 271-273 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2Б, ) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжя Запорізької області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168, ) подання про повернення ОСОБА_1 (місцезнаходження: 69000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7851,40 грн. (сім тисяч вісімсот пятдесят одна гривня 40 коп.), сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу від 28 серпня 2018 року квартири АДРЕСА_4, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №3534, відповідно до квитанції №0006741 від 28.08.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2Б, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: 69000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) витрати на оплату судового збору в сумі 785,15 (сімсот вісімдесят пять гривень 15 коп.)

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.255, 272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.272, 292, 295, 297 КАС України.

Рішення виготовлено в повному обсязі 22.11.2018.

Суддя А.В. Сіпака