Справа № 812/1632/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2018 року

Київ

справа №812/1632/15

адміністративне провадження №К/9901/10684/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду у складі судді Тихонова І.В. від 29 січня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Ляшенка Д.В. (головуючий), суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В. від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання незаконним та скасування наказу,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом у якому, з урахуванням змін до позовних вимог просив:

1.1 визнати дії представників ГУ УМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії ГУ УМВС України в Луганській області стосовно прийняття відносно ОСОБА_1 наказу № 309 о/с від 4 вересня 2015 року «По особовому складу» про звільнення з займаної посади за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення №114) протиправними;

1.2 визнати протиправним і скасувати наказ ГУ УМВС України в Луганській області у особі ліквідаційної комісії ГУ УМВС України в Луганській області № 309 о/с від 4 вересня 2015 року «По особовому складу» про звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 66 Положення №114 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 - оперуповноваженого сектору карного розшуку Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганській області з 4 вересня 2015 року;

1.3 поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганській області з 4 вересня 2015 року;

1.4 стягнути з Рубіжанського МВ ГУ МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії Рубіжанського МВ ГУ МВС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 4 вересня 2015 року по 26 січня 2016 року, у розмірі 44469,32 гривень.

2. Луганський окружний адміністративний суд постановою від 29 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року відмовив у задоволенні позову.

2.1 При цьому суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що позивач обґрунтовано притягнутий до дисциплінарної відповідальності та звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення №114, оскільки скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання особи рядового і начальницького складу та вид дисциплінарного стягнення відповідає нормам чинного законодавства.

3. Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 2007 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

3.1 Наказом ГУ МВС України у Луганській області від 19 червня 2013 року позивач призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Рубіжанського МВ ГУ МВС України у Луганській області.

3.2 До ГУ МВС України у Луганській області надійшла інформація про те, що 2 вересня 2015 року, приблизно о 18.50, за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 14-б/55, працівниками Військової прокуратури сил антитерористичної операції та Служби безпеки України були затримані працівники міліції сектору карного розшуку Рубіжанського МВ ГУ МВС України у Луганській області, у тому числі старший лейтенант міліції ОСОБА_1 На час затримання працівники міліції перебували поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї. Під час проведення огляду місця події у ОСОБА_2 були виявлені та вилучені гроші в сумі 9300 грн.

Того ж дня працівники міліції, у тому числі позивач, були затримані Військовою прокуратурою сил антитерористичної операції у порядку статті 208 КПК України та перевезені до м. Краматорська Донецької області.

3.3 Наказом ГУ МВС України у Луганській області від 3 вересня 2015 року призначене службове розслідування за фактом затримання 2 вересня 2015 року окремих працівників міліції.

3.4 При проведенні службового розслідування встановлено, що 2 вересня 2015 року у м. Рубіжному Луганської області, працівниками Військової прокуратури сил антитерористичної операції та Служби безпеки України були затримані працівники міліції сектору карного розшуку Рубіжанського МВ ГУ МВС України у Луганській області старший оперуповноважений майор міліції ОСОБА_2, старший оперуповноважений капітан міліції ОСОБА_3, оперуповноважений капітан міліції ОСОБА_4 та оперуповноважений старший лейтенант міліції ОСОБА_1 під час отримання незаконної грошової винагороди за не притягнення окремих громадян до кримінальної відповідальності за правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

3.5 За інформацією Військової прокуратури сил антитерористичної операції вказані працівники міліції затримані у передбаченому статті 208 Кримінального процесуального кодексу України порядку за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 368 та частини першої статті 407 Кримінального кодексу України (далі - КК України). 4 вересня 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

3.6 4 вересня 2015 року за результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування, зі змісту якого слідує, що за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, несумісного з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ України, особисту безвідповідальність, низькі морально ділові якості, порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Закону України "Про міліцію", Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, які затверджені наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155 (далі - Правила) рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності.

3.7 Наказом начальника ГУ МВС України у Луганській області від 4 вересня 2015 року № 2287 "Про покарання окремих працівників міліції Рубіжанського МВ" позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення № 114.

3.9 Наказом начальника ГУ МВС України у Луганській області від 4 вересня 2015 року № 309 о/с старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого сектору карного розшуку Рубіжанського міського відділу, звільнено з органів внутрішніх справ запас Збройних Сил України за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення № 114.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги

4. Не погоджуючись із такими рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати зазначені рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

5. На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що суди попередніх інстанцій не дослідили всі наявні у справі докази, що спричинило невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції

8. Конституція України

8.1 Частина друга статті 19

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV

10.1 Стаття 1

Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

10.2 Стаття 7

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

10.3 Стаття 12

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

10.4 Стаття 14

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114)

66. Особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджені наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155 (які були чинні на час виникнення спірних відносин)

Розділ ІІІ

1.2. Вищим моральним змістом службової діяльності працівника є захист людини, її життя і здоров'я, честі та особистої гідності, невід'ємних прав і свобод.

2.2. Професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

4.1. Працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобов'язання:

визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності;

бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби;

ставитися нетерпимо до будь-яких дій, які ображають та принижують людську гідність, заподіюють біль і страждання, являють собою тортури, жорстокість, нелюдське поводження з людьми;

бути мужнім і безстрашним у небезпечних ситуаціях, які виникають під час припинення правопорушення, ліквідації наслідків аварій та стихійного лиха, проведення заходів щодо порятунку життя і збереження здоров'я людей;

виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи;

зберігати і примножувати службові традиції органів внутрішніх справ.

Розділ VII.

7.2. Працівник органів внутрішніх справ зобов'язаний неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством та Законом України „Про міліцію", уникати дій, які можуть бути сприйняті як підстава підозрювати його в корупції. Своєю поведінкою він має продемонструвати, що не терпить будь-яких проявів корупції, відкидає пропозиції про незаконні послуги, чітко розмежовує службу і приватне життя, при найменших ознаках корумпованої поведінки інших осіб інформує керівника свого структурного підрозділу (пам'ятка-застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України (додаток).

11. Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затверджена наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230.

11.1 Пункт 2.1

Підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги

12. Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

13. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).

14. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

15. Підставою для видання наказу ГУ МВС України у Луганській області від 4 вересня 2015 року № 309 о/с про звільнення позивача з посади слугував висновок про результати службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками міліції Рубіжанського МВ ГУ МВС України.

16. Судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

17. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що під вчинками, що дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

18. Звільнення за пунктом 66 Положення №114 може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

19. Таким чином, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ як звільнення за пунктом 66 Положення №114 є самостійною та спеціальною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу, факт вчинення дій, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

20. Висновок судів попередніх інстанцій про доведеність факту вчинення позивачем дій, що дають підстави підозрювати його у корупції та порушення ним Правил, що відображено у висновку службового розслідування від 4 грудня 2015 року та наказі ГУ МВС України у Луганській області від 4 вересня 2015 року №2284 є обґрунтованим і з ним погоджується колегія суддів.

21. З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення з органів внутрішніх справ, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

22. Посилання позивача на те, що у зв'язку із відсутністю обвинувального вироку суду не може вирішуватись питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки відсутність кримінальної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням до позивача дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ.

23. Доводи позивача про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно розглянув справу за його відсутності, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідно до частини п'ятої статті 196 КАС України (у редакції, яка діяла на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджають судовому розгляду. Той факт, що позивач та його представник ОСОБА_5 належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення ним поштового відправлення 24 та 26 лютого 2016 року, відповідно, які містяться в матеріалах справи.

24. Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій у справі, якими доводи скаржника відхилено.

25. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходила з того, що всі обґрунтування сторін були перевірені та проаналізовані судами попередніх інстанцій, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

26. Частиною першою статті 350 КАС України (у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

27. Колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи безпідставними, а висновки судів першої та апеляційної інстанцій - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що підстави для зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

28. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

29. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року залишити без змін.

30. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич,

Судді Верховного Суду