Справа № 160/8028/18
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року Справа № 160/8028/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії, -
29.10.2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати висновок Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.10.2018 року про внесення змін до актового запису цивільного стану;
- зобов'язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису від 18.12.1971 року №2235 про народження ОСОБА_2, зареєстрованого міським відділом ЗАЦС м. Нікополь, шляхом зміни національності його батька ОСОБА_4 з "росіянин" на "німець".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року у справі №804/3359/18 було задоволено позов ОСОБА_2 та зобов'язано Нікопольський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису №801 від 07.08.1971 року про одруження батька і матері позивача, шляхом зміни національності батька з «росіянин» на «німець». На виконання вказаного рішення було внесено зміни до актового запису, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, в якому зазначено національність ОСОБА_4 - «німець». На підставі вищезазначеного, 18.10.2018 року позивач звернувся до Нікопольського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про виправлення неправдивої інформації в актовому записі №2235 про народження ОСОБА_2, зареєстрованого 18.12.1971 року міським відділом ЗАЦС м. Нікополя, шляхом зміни відомостей про національність батька позивача ОСОБА_4 з «росіянин» на «німець». Проте, висновком від 19.10.2018 року відповідач повідомив про неможливість виправлення неправдивої інформації, оскільки рішенням суду від 09.07.2018 року відповідача зобов'язано внести зміни тільки до актового запису №801 від 07.08.1971 року, а не до актового запису про народження позивача. Позивач вважає висновок відповідача таким, що не відповідає вимогам законодавства, а також порушує його права, у зв'язку з чим повинен бути скасований.
30.10.2018 року ухвалою суду було відкрито спрощено позовне провадження у даній справі та зобов'язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в його обґрунтування (а.с. 2).
Станом на 21.11.2018 року відповідачем вимоги ухвали суду від 30.10.2018 року не виконано, відзив на позов та докази в його обґрунтування до суду не надано.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частино 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року у справі №804/3359/18, що набрало законної сили 09.08.2018 року, було задоволено позов ОСОБА_2, визнано протиправним та скасовано висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, винесений 25.04.2018 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зобов'язано Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису від 07.08.1971 року №801 про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вчиненого міськбюро ЗАЦС м. Нікополя, шляхом зміни національності нареченого з "росіянин" на "німець", що підтверджується копією відповідного рішення (а.с. 8а-11).
18.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про внесення змін до актового запису №2235 про народження ОСОБА_2, зареєстрованого 18.12.1971 року міськбюро ЗАЦС м. Нікополя, а саме: у графі «національність» батька - ОСОБА_4 замість «росіянин» вказати «німець», що підтверджується копією відповідної заяви, наявної у матеріалах справи (а.с. 13).
Проте, висновком Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису цивільного стану, у задоволенні заяви позивача було відмовлено. Висновок відповідача обґрунтовано тим, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання не передбачено порядок зміни національності, а також не передбачено перелік документів, які підтверджують факт приналежності до певної національності. Крім того, у висновку зазначено, що у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року у справі №804/3359/18 відсутні відомості про обов'язкове зобов'язання внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_2 національності батька дитини з «росіянин» на «німець» (а.с. 14).
Отже, спір між сторонами виник з підстав відмови відповідача, яка оформлена висновком від 19.10.2018 року, щодо внесення змін до актового запису від 18.12.1971 року №2235 про народження ОСОБА_2.
Відповідно до статті 2 Закону №2398-VI актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.
Згідно ст. 6 Закону №2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
За приписами ст. 12 Закону №2398-VI внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.
Статтею 22 Закону №2398-VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Згідно пункту 1.1 Правил №96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку
Пунктом 1.7 Правил №96/5 передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.
За змістом п. 2.13 Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, серед іншого, є:
- рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;
- постанова адміністративного суду.
Відповідно до п.п. 2.16.7 п. 2.16 Правил №96/5 на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Отже, зазначеними нормами законодавства передбачено можливість внесення змін в актові записи цивільного стану з підстав, визначених законом, зокрема на підставі рішення суду.
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до акту цивільного стану щодо національності батька позивача - ОСОБА_4, в актах цивільного стану, зокрема №801 від 07.08.1971 року про одруження та №2235 від 18.12.1971 року про народження ОСОБА_2.
Проте, висновком Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису цивільного стану, у задоволенні заяви позивача було відмовлено. Висновок відповідача обґрунтовано тим, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання не передбачено порядок зміни національності, а також не передбачено перелік документів, які підтверджують факт приналежності до певної національності. Крім того, у висновку зазначено, що у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року у справі №804/3359/18 відсутні відомості про обов'язкове зобов'язання внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_2 національності батька дитини з «росіянин» на «німець».
Водночас, із змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року у справі №804/3359/18 вбачається, що відповідача було зобов'язано змінити національність нареченого - ОСОБА_4 з «росіянина» на «німець», а тому належним способом виконання вказаного рішення передбачає внесення змін до усіх актових записів на ім'я ОСОБА_4, з метою усунення суперечностей щодо національності останнього, що буде дотриманням гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Так, ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Окрім того, за приписами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, висновок відповідача про внесення змін до актового запису цивільного стану від 19.10.2018 року є необґрунтованим та таким, що прийнято без урахування усіх обставин справи.
Доводи відповідача, наведені у оскаржуваному висновку, що Закон №2398-VI та Правила №96/5 не передбачають порядок зміни національності, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказаними нормативними актами наведено вичерпний перелік достатніх підстав для внесення змін відомостей у актовому записі, без обмеження внесення змін щодо національності.
Крім того, є неспроможними аргументи відповідача щодо відсутності у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року у справі №804/3359/18 посилання на зобов'язання внесення змін до актового запису №2235 від 18.12.1971 року про народження ОСОБА_2, оскільки внесення змін до вказаного актового запису на підставі вказаного рішення суду усунуло б суперечності щодо національності батька позивача - ОСОБА_4, в актах цивільного стану, зокрема №801 від 07.08.1971 року про одруження, в якому після внесення змін зазначено національність «німець» та №2235 від 18.12.1971 року про народження ОСОБА_2, в якому зазначено національність батька «росіянин».
Таким чином, суд дійшов висновку, що висновок відповідача було прийнято без урахування усіх обставин справи та без дотримання вимог чинного законодавства.
Відповідачем відзив на позов суду направлено не було, доказів в обґрунтування обставин на підставі, яких було прийнято оскаржуваний висновок суду не надано.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Так, позивачем були надані суду достатні докази, на обґрунтування позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1409,60 грн., понесені позивачем згідно квитанції №1/114 від 22.10.2018 року (а.с. 4).
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що висновок відповідача про внесення змін до актового запису цивільного стану від 19.10.2018 року прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати висновок Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.10.2018 року про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.
Зобов'язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису від 18.12.1971 року №2235 про народження ОСОБА_2, зареєстрованого міським відділом ЗАЦС м. Нікополь, шляхом зміни національності його батька ОСОБА_4 з "росіянин" на "німець".
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець