Справа № 554/4552/18
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.10.2018 Справа № 554/4552/18
Справа № 554/4552/18
Номер провадження 2а/554/298/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі :

головуючого судді - Січиокно Т.О.

за участю: секретаря - Ромахової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Бориспіль про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

у червні 2018 року позивач звернувся до суду із вище вказаним адміністративним позовом та просить суд визнати протиправною постанову серії ЕАА № 420747 від 29.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення, складену інспектором роти №1 Управління патрульної поліції у м.Бориспіль лейтенантом поліції ОСОБА_2 стосовно нього, якою на нього накладено штраф у розмірі 425, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позов позивачем мотивований тим, що згідно постанови серії ЕАА № 420747 від 29.05.2018 року винесеної інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Дану постанову він вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення. Так, 29.05.2018 року о 11 годині 42 хвилини він керував транспортним засобом «Аudi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений на 76 км автодороги Київ-Харків працівниками поліції, оскільки нібито рухався у крайній лівій смугу при наявності вільної крайньої правої смуги. Однак, при складанні оскаржуваної постанови працівник поліції не врахував, що під час руху на вказаній вище ділянці автодороги проводилися ремонті роботи та рухалась колона вантажних автомобілів, що свідчить про те, що крайня права смугу руху була зайнятою. Працівник поліції прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності без наявності належних та допустимих доказів, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не склав, прав не розяснив, чим порушив його право на захист.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адміністративний позов підтримав, з підстав викладених у ньому, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що не є перешкодою для розгляду справи за їхньої відсутності.

На адресу суду надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив відмовити у його задоволенні, оскільки позивач 29.05.2018 року о 11 годині 42 хвилини керував транспортним засобом на 76 км автодороги М-03 Київ Харків- Довжанський, що має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався .у крайній лівій смузі, при цьому права смуга була не зайнята та він не мав наміру повернути ліворуч чи здійснити розворот, чим порушив п. 11.5 ПДР. З цих підстав позивач правомірно працівником поліції був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку:

із даних постанови серії ЕАА № 420747 від 29.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАп слідує, що останній 29.05.2018 року о 11 годині 42 хвилини керував транспортним засобом «Аudi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 та рухався в крайній лівій смузі при вільній крайній правій смузі та не мав наміру повернути ліворуч чи здійснити розворот, чим порушив п. 11.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, предбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425, 00 грн.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині,

Відповідно до п. 11.2 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засобі повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

В Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів (п.1.2 ПДР).

П. 11.5 ПДР визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

На розгляд суду відповідачем надано відеозапис, на якому зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови. Так, в ході спілкування інспектор пояснив позивачу суть вчиненого ним правопорушення, розяснив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В ході спілкування ОСОБА_1 не заперечив того факту, що рухався у крайній лівій смузі, однак оскільки поспішав, то наполіг на скорішому розгляді даної справи.

До справи додано пояснення позивача ОСОБА_1 від 29.05.2018 року, в яких останніх пояснив, що дійсно рухався на автодорозі у лівій смузі, зменшив швидкість до обмеженої. Оскільки в зоні видимості був патруль поліції, а на дорозі були інші машини, то не став змінювати смугу руху.

Окрім цього, із наданого відеозапису даної ділянки автодороги вбачається, що на ній будь які ремонтні роботи не проводилася та крайня права смуга не була зайнята транспортними засобами.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Так, на наданому відеозаписі містяться дані, що стосуються предмета доказування у даній справі, зокрема, зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови, стан автодороги, на якій він рухався на транспортному засобі, а тому суд визнає його належним та допустимим доказом у справі.

Суд вважає не спростованими доводи позивача в тій частині, що він вимушений був рухатися у лівій крайній смузі з причин того, що на автодорозі проводилися ремонтні роботи та рухалися інші транспортні засобі, оскільки такі доводи свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли.

Окрім цього, не знайшли свого підтвердження доводи позивача в частині не складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, не розяснення положень ст. 268 КУпАП, не ознайомлення з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 5 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у даній справі про адміністративне правопорушення складання протоколу не потребується.

При цьому, із переглянутого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що позивач був ознайомлена із змістом постанови про накладення адміністративного правопорушення, розяснено суть інкримінованому адміністративного правопорушення та права.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, на нього накладено стягнення в межах санкції даної статті та співмірно тяжкості вчиненого. Доводи позивача в частині невідповідності дій працівників поліції при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення вимогам Закону свого підтвердження не знайшли.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що постанова серії ЕАА №420747 від 29.05.2018 року, винесена інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава ОСОБА_2,якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є законною, порушень Закону при її складенні не встановлено, а тому підстав для задоволення адміністративного позову немає.

Керуючись ст.ст. 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Бориспіль про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя: Т.О. Січиокно

Повен текст рішення виготовлено судом 22 жовтня 2018 року.