Справа № 344/6899/16-а
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1125/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2018 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Антоняка Т.М.) у справі № 344/6899/16-а за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил.

Позивач просив:

визнати нечинною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0645/30502/16 від 17 травня 2016 року, якою його, громадянина Німеччини визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн;

повернути йому вилучені кошти згідно протоколу про порушення митних правил №0645/30502/16 від 18 квітня 2016 року в сумі 17000 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову від 17.05.2016 у справі про порушення митних правил №0645/30502/2016 про притягнення громадянина Німеччини ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн, а провадження у справі про порушення митних правил - закрито.

Зобов'язано Закарпатську митницю ДФС повернути громадянину Німеччини ОСОБА_1 тимчасово вилучені для забезпечення сплати штрафу кошти в розмірі 17000,00 грн шляхом пред'явлення відповідних документів про перерахування коштів відповідному органу, що здійснює бюджетне обслуговування бюджетних коштів.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Закарпатська митниця ДФС, яка в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позивачу в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем в строк, встановлений МК України, не вивезено за межі митної території України товар, а тому на нього накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 481 МК України. Крім того, позивач з приводу продовження терміну тимчасового ввезення або зміни митного режиму до митного органу не звертався. Також позивачем не надано жодних документів підтверджуючих обставин, зазначених у ст. 460 МК України. Обставини, на які посилається позивач не є обставинами непереборної сили, отже, не можуть бути застосовані в розумінні ст. 460 МК України. Посилання суду на те, що постанова в справі про порушення митних правил є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України є необгрунтованими, оскільки шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності минув 06.06.2016, а справу розглянуто 17.05.2016. Тобто, фіксація правопорушення і притягнення до відповідальності відбулося у межах шестимісячного терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Відтак, враховуючи приписи ст. 311 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У справі встановлено, що 17.05.2016 відповідачем було винесено постанову про порушення митних правил №0645/30502/16, якою громадянина Німеччини ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 Митного Кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Зі змісту вказаної постанови видно, що 18.04.2016 о 00 год. 49 хвилин у зоні митного контролю на ділянку «в'їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Опель Віваро», реєстраційний знак Німеччини НОМЕР_2, під керуванням громадянина Німеччини ОСОБА_1. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних (ПІК «Інспектор-2006» ЄАІС ДФС України) внаслідок яких встановлено, що громадянин Німеччини ОСОБА_1 06.12.2014 ввіз через митний пост «Тиса» Чопської митниці Міндоходів в режимі «Тимчасове ввезення» на митну територію України причіп реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1. Станом на 18.04.2016 даний причіп вивезеним не значиться. Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи ДФС, гр. Німеччини ОСОБА_1 мав вивезти причіп реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, до 06.12.2015 або вчинити інші дії, визначені ч. 5 ст. 380 МК України.

На підставі викладеного, у зв'язку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, відносно нього був складений протокол про порушення митних правил №0645/30502/16 від 18.04.2016 та в подальшому винесено оскаржувану постанову №0645/30502/16 від 17.05.2016.

При цьому під час оформлення протоколу про порушення митних правил №0645/30502/16 від 18.04.2016 у гр. Німеччини ОСОБА_1 було вилучено 17000,00 грн, про що вказано у протоколі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач під час виконання покладених на органи доходів і зборів завдань використовує автоматизовані інформаційні системи митного оформлення, які дозволяють контролювати зокрема і терміни тимчасового ввезення транспортних засобів. Зазначені обставини вказують на те, що відповідачу було відомо про перевищення позивачем строку тимчасового ввезення причепа, ще у 2015 році. Однак, не зважаючи на можливість зафіксувати порушення митних правил у межах строків накладення стягнення передбачених ст. 467 МК України службовими особами Закарпатської митниці ДФС протокол про порушення митних правил складено лише 18.04.2016, хоча факти вказують на те, що позивач і до цього часу перетинав митний кордон, зокрема і 10.12.2015. Про це свідчить і той факт, що протокол про порушення митних правил складено під час його вїзду на територію України. Таким чином, є безпідставним твердження відповідача про те, що розглядуване порушення було виявлено лише 18.04.2016 в день складення протоколу про порушення митних правил.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.3 ст.481 МК України, перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання (ст.103 МК України).

Частиною 1 статті 380 МК України, передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч.2 ст.380 МК України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Згідно вимог ч.5 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується та не заперечується позивачем факт вчинення ним порушення ч.3 ст.481 МК України шляхом перевищення строку тимчасового ввезення на митну територію України причіпа реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, більше ніж на десять діб.

Разом з цим, позивач зазначає, із чим погодився і суд першої інстанції, що про порушення ним вимог ч.3 ст.481 МК України відповідачу було відомо у 2015 році при перетині ним кордону 10.12.2015. Однак, відповідач притягнув його до відповідальності лише 17.05.2016, тобто з порушенням шестимісячного строку, передбаченого ст.467 МК України.

Суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи позивача необґрунтованими, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо не вивезення причіпу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митного кодексу України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм Митного кодексу України викладений Верховним судом у постановах від 12 червня 2018 року у справі №462/7518/15-а (№К/9901/13915/18), від 24 квітня 2018 року у справі №331/2608/17(2а/331/114/2017) (№К/9901/7127/18).

Судом першої інстанції вірно зазначено у постанові, що порушення митних правил, передбачене ст. 481 МК України віднесено до триваючих правовідносин. Водночас, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем постанова винесена поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України так як про вказане правопорушення відповідач дізнався в грудні 2015 року, оскільки стягнення було накладено 17.05.2016, тобто в межах шести місяців.

Таким чином, відповідачем дотримано, передбаченого ч.1 ст. 467 МК України, строку накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Щодо доводів позивача про те, що причіп він не вивіз за межі митної території України у строк до 06.12.2015 у зв'язку з тим, що причіп знаходився на ремонті, на підтвердження чого надав довідки із станцій технічного обслуговування, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 460 МК передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 469, статтею 470, частиною 3 статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Тобто, умовою звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, є аварія, дії непереборної сили, протиправні дії третіх осіб, що підтверджено відповідними документами.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за № 1428/11708, встановлено, що обставини непереборної сили - це смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Також згідно з п. 2 розділу VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непоборної сили» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2013 № 657, обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Крім того, цей Порядок передбачає обов'язок особи, яка відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), звернутись до митного органу із відповідною заявою.

З матеріалів справи видно, що позивач до митного органу із відповідною заявою щодо неможливості вивезення причепу не звертався, а також не надав доказів наявності факту обставин непереборної сили у розумінні зазначених вимог митного законодавства.

Водночас, колегія суддів критично оцінює доводи позивача про неможливість вивезення причепу впродовж тривалого терміну (майже 1,5року) з 06.12.2014року до 18.04.2016 року) через його ремонт, адже позивач не надав суду переконливих доказів, що зі сплином значного проміжку часу причем не могло бути відремонтовано.

Тому позовні вимоги про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0645/30502/16 від 17 травня 2016 року та повернення коштів є безпідставним та помилково задоволені судом першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 271, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2018 року у справі № 344/6899/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повне судове рішення складено 22 листопада 2018 року.