Справа № 533/1031/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 533/1031/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Бондара В.О. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Струкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Шкурапет Олексія Сергійовича на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.10.2018р. (суддя Оксенюк М.М., Козельщинський районний суд Полтавської області) по справі № 533/1031/18 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Шкурапет Олексія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 позивач, ОСОБА_2, звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до відповідача, інспектора роти № 3 БПП у м. Кременчук в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Шкурапета О.С., про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ВР № 190425 від 10.09.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.10.2018 було задоволено позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 БПП у м. Кременчук в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Шкурапет Олексія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення .

Визнано протиправними дії інспектора роти № 3 БПП у м. Кременчук в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Шкурапета О.С. та скасовано постанову серії ВР № 190425 від 10.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 121 КУпАП- закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити позивачу в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не був зобов'язаний надавати на вимогу працівника поліції протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Шкурапет О.С. було винесено постанову серії ВР № 190425 від 10.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Відповідно до зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, 10.09.2018 о 15 годині 53 хвилини на 73 км + 250 м автодороги М 22 Полтава - Олександрія громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗИЛ130, державний номерний знак НОМЕР_1, був зупинений відповідно п. 5 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", відмовився пред'явити (не пройшов) обов'язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3б ПДР України, та був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись із діями інспектором роти №3 БПП у м. Кременчук в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Шкурапет О.С., позивач звернувся до суду.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб, яким керував позивач, пройшов технічний контроль 19.04.2018, термін дії протоколу встановлено до 19.04.2019, а оспорювана постанова складена 10.09.2018. Крім цього встановив, що позивач відповідно до п. 2.1 ПДР України на вимогу працівника поліції не зобов'язаний надавати протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не є великоваговим або великогабаритним в розумінні п. 2 "Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" та п 22.5 ПДР України.

Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за спірними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Оскарженою постановою ОСОБА_2 визнано винним в порушенні п. 31.3 "Б" Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями, надалі - ПДР).

Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 31.3 "Б" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ч. 8 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII на кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Крім цього, відповідно до п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу не повинен мати при собі протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП настає у випадку керування водієм транспортним засобом, який своєчасно не пройшов технічний контроль у випадках, коли проходження такого контролю є обов'язковим. Водночас не пред'явлення протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (у випадку його проходження) посадовій особі органу поліції не може бути самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що транспортний засіб, яким керував позивач, має проходити обов'язковий технічний контроль.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00241-01377-18 від 19.04.2018 (а.с. 9), проведеним ТОВ "Діагностичний центр "Таксомоторсервіс", транспортний засіб ЗИЛ 130, д.н.з. НОМЕР_1, яким керував позивач, 19.04.2018 визнано технічно справним, дата наступного проходження обов'язкового технічного контролю -не пізніше 19.04.2019.

Таким чином, позивач керував транспортним засобом, що пройшов обов'язковий технічний контроль та наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що в діях позивача відсутні порушення вимог п. 31.3 "Б" Правил дорожнього руху.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду про відсутність достатніх правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачем допущено порушення вимог п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції, встановив, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджений жодними доказами,

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що апелянтом до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вказані в позовній заяві доводи позивача, з приводу того, що останній не порушував вимог п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху, не надано, колегія суддів дійшла висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП не підтверджується жодним доказом, що свідчить про необґрунтованість винесення Інспектором оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідач, складаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 БПП у м. Кременчук в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Шкурапет Олексія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 08.10.2018 по справі № 533/1031/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.О. Бондар В.В. Зеленський