Справа № 826/9563/17
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9563/17 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Губської Л.В., Пилипенко О.Є.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Шмарко С.М.,

від відповідача: Щуренко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства обмеженою відповідальністю "СТ Профі Груп" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 р. у справі за адміністративним позовом товариства обмеженою відповідальністю "СТ Профі Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СТ Профі Груп" з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 №.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві протиправно, на підставі хибних висновків акта перевірки від 06.07.2017 №102/26-15-14-07-02-10/34679268, прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.07.2017 №. Так позивач стверджує, що здійснені ним господарські операції з контрагентами є реальними, а висновки, що містяться в акті перевірки ґрунтуються лише на припущеннях контролюючого органу, які не підтверджуються об'єктивними даними та суперечать діючому законодавству України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 30 липня 2018 року та Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.07.2017 р. № про сплату ТОВ «СТ ПРОФІ ГРУП» грошового зобов'язання у сумі 176 622, 50 грн. з податку на додану вартість (141 298 грн. зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням та 35 324,50 - штрафні санкції), в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства України. Зокрема, позивач вважає, що що під час розгляду справи судом не було встановлено жодного факту здійснення ТОВ "СТ Профі Груп" операпій з метою штучного формування податкового кредиту та не доведено, що такі операції не мають реального товарного характеру. Разом з цим, на думку позивача, наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання робіт за договором надання послуг від 19.11. 2015 року № 62, що укладений між ТОВ "Кордон Трейд" (Виконавець) та ТОВ «СТ Профі Груп» (Замовник) є належним та достатнім доказом, що підтверджує факт здійснення господарських операцій за цим договором, що у свою чергу, надає підприємству право на формування податкового кредиту.

Позивач також зауважує, що у матеріалах справи є копії всіх первинних документів, які були надані до суду безпосередньо відповідачем у зав'язку з тим, що на даний час оригінали всіх первинних документів знаходяться в ДПІ Печерського району ГУ Міндоходів у м. Києві.

Крім того, на думку позивача посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на протокол допиту директора ТОВ "Кордон Трейд" ОСОБА_5 є неправомірним, оскільки до теперішнього часу не існує рішень органів судової влади про скасування державної реєстрації ТОВ "Кордон Трейд" або рішення уповноважених судів про визнання договорів ТОВ «СТ Профі Груп» з ТОВ "Кордон Трейд" недійсними. Також, відсутні і будь-які рішення та/або вироки суду, стосовно посадових осіб "Кордон Трейд" якими було встановлено, що ці особи не вели господарської діяльності підприємства.

З огляду на зазначене, апелянт переконаний, що судом першої інстанції було не правильно вирішено даний адміністративний спір.

Відповідач, у свою чергу, надав до суду відзив відповідно до змісту якого вважає, що рішення суду винесено без порушення норм процесуального та матеріального права у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі п. п. 78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (даті - ПКУ), згідно наказу від 05.05.2017 № 3301 та на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2017 у справі № 757/21157/17-к, що винесена під час здійснення досудового розслідування у кримінальному ровадженні №0000117. внесеного до ЄРДР від 27.09.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212 КК України, у період з 11.05.2017 по 29.06.2017 проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Профі Груп" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, у тому числі під час проведення фінансово-господарських операцій з товариством з обмеженою відповідальністю «Печерськстрой» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кордон Трейд» за період з 01.10.2015 по 12.04.2017.

Результати вказаної перевірки оформлено Актом від 06.07.2017 №102/26-15-14-07-02-10/34679268 (далі - акт перевірки).

Зі змісту вказаного Акта перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу було встановлено, що оформлення товариством з обмеженою відповідальністю «СТ Профі Груп» первинних документів, пов'язаних із здійсненням господарських операцій з товариством з обмеженою відповідальністю «Кордон Трейд» було проведено без наміру здійснення господарської діяльності, реальною метою є надання фінансових послуг, безтоварних операцій.

З огляду на зазначене, контролюючий орган дійшов висновку, що реальність здійснення господарських операцій підприємством постачальником належним чином документально не доведена, а тому у позивача були відсутні підстави для декларування витрат по операціях з придбання товарів у товариства з обмеженою відповідальністю «Кордон Трейд». Також зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Кордон Трейд» декларації з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки до контролюючого органу не подавало.

За наведених обставин, податковим органом було встановлено порушення ТОВ "СТ Профі Груп", зокрема, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на додану вартість в загальній сумі 141298, 00 грн.

На підставі вказаних висновків Акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.07.2017 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 176 622, 50 грн., у тому числі: 141298, 00 грн. - основний платіж, та 35324,50 грн.- штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням ТОВ "СТ Профі Груп", звернулось до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, позивачем не надано суду документів які б засвідчували реальний факт здійснення господарських відносин між позивачем та контрагентом «Кордон Трейд» за період з 01.10.2015 по 12.04.2017, а також не вказано про причини неможливості надання цих доказів. Оскільки суми податку, що були попередньо включені до складу податкового кредиту позивачем, залишилися не підтвердженими, суд першої інстанції визнав правомірними та обґрунтованими висновки Акта перевірки від 06.07.2017 №102/26-15-14-07-02-10/34679268, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пп.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки контролюючим органом зазначено, що відповідно до даних журналу-ордеру по бухгалтерським рахункам 63 «Розрахунки з постачальниками» товариства з обмеженою відповідальністю «СТ Профі Груп», вартість отриманих послуг по контрагенту - товариству з обмеженою відповідальністю «Кордон Трейд», були віднесені позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2015 рік у сумі 706492, 0 грн. При цьому, оплата за отримані послуги товариством з обмеженою відповідальністю «СТ Профі Груп» не проводилась. Станом на 12.04.2017 кредиторська заборгованість по розрахункам із зазначеним контрагентом становила 847 790, 00 грн.

Отже, під час проведення перевірки ТОВ «СТ Профі Груп» податковим органом встановлено, що на формування суми податкового кредиту з податку на додану вартість за перевіряємий період мали вплив взаємовідносини з товариством з обмеженою відповідальністю «Кордон Трейд».

Так, судом першої інстанції було встановлено, що, ТОВ «Кордон Трейд» (виконавець) в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «СТ Профі Груп» (замовник) в особі директора Крамарчук Тетяни Сергіївни було укладено договір про надання послуг від 19.11.2015 № 62, відповідно до умов якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги: електромонтажні роботи, будівельні роботи, а замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Разом з цим, на підтвердження виконання умов вказаного договору та відповідно реальності здійснених господарських операцій - надання послуг позивачем надано лише копію договору від 19.11.2015 № 62 та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Водночас, жодних інших первинних документів бухгалтерського та податкового обліку стосовно взаємовідносин з ТОВ «Кордон Трейд» за період з 01.10.2015 по 12.04.2017 за умовами договору від 19.11.2015 № 62, зокрема, платіжних доручень, банківських виписок по рахунках, що відображають розрахунки з ТОВ «Кордон Трейд», карток балансових рахунків позивачем суду не надано.

Разом з цим, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи є копії всіх первинних документів, які були надані до суду безпосередньо відповідачем у зав'язку з тим, що на даний час оригінали всіх первинних документів знаходяться в ДПІ Печерського району ГУ Міндоходів у м. Києві.

Так колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи копії договору від 19.11.2015 № 62 та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), штатний розпис ТОВ «СТ Профі Груп» не є достатніми доказами, які б свідчили про реальність здіснення господарских операцій між ТОВ «СТ Профі Груп» та ТОВ «Кордон Трейд».

При цьому, суд зауважує, що на даний час такого органу як ДПІ Печерського району ГУ Міндоходів у м. Києві - не існує.

Крім того, колегія суддів також враховує, що судом першої інстанції на підставі наявного в матеріалах справи протоколу допиту директора ТОВ «Кордон Трейд» ОСОБА_5 в межах матеріалів кримінального провадження № 0000117, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п'ятою статті 27 та частиною третьою статті 212 Кримінального Кодексу України було правильно встановлено, що вона зареєструвала на своє ім'я ТОВ «Кордон Трейд» з метою отримання грошової винагороди та мети здійснення фінансово-господарської діяльності не мала. При цьому, згідно даних вказаного протоколу директора ТОВ «Кордон Трейд» пояснила, що для чого створювалось це товариство, чим займалось та де знаходилось їй не відомо. Контрагенти, покупці та постачальники товариства їй також невідомі, документи по взаємовідносинам з ними вона не підписувала та не складала. Податкову-фінансову звітність товариства з обмеженою відповідальністю «Кордон Трейд» вона не складала, не підписувала та не подавала до контролюючого органу.

У свою чергу, позивачем не було надано доказів того, що документація "Кордон Трейд" була підписана іншими особами, ніж ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується із тим, що сам факт порушення кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Кордон Трейд» не вказує на наявність обставин, які не потребують доказування, разом з тим, зазначені обставини підлягають врахуванню з огляду на те, що в податкових накладних, прийнятих до обліку з цим контрагентом, зазначене прізвище його директора, яка у свою чергу, надала пояснення, що жодних документів цього підприємства вона не підписувала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 826/7047/13-а.

Крім того, суд також враховує правову позцію Верховного Суду, викладену у постанові від 16.01.2018 № 2а-7-75/12/2670, де зазначено, що всі первинні документи контрагента є неналежними, якщо вони підписані особою, яка значилась як засновник та директор товариства, проте фактично ніякого відношення до вказаного підприємства не мала, фінансово-господарською діяльністю не займалася, адміністративно - розпорядчі функції керівника підприємства не виконувала, якщо це встановлено в межах розслідування кримінальної справи, порушеної за фактом вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 205 частиною 1, частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України.

У постанові від 06 червня 2018 року по справі № 826/20003/14 Верховний Суд також вказує про те, що сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах

Статтею 55-1 Господарського кодексу України визначено ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (утрачені, загублені) та підроблені документи; не зареєстровано в державних органах, якщо обов'язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників.

З огляду на зазначене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта відносно того, що до теперішнього часу не існує рішень органів судової влади про скасування державної реєстрації ТОВ "Кордон Трейд" або рішення уповноважених судів про визнання договорів ТОВ «СТ Профі Груп» з ТОВ "Кордон Трейд" недійсними, а також про те, що на даний час відсутні і будь-які рішення та/або вироки суду, стосовно посадових осіб "Кордон Трейд" якими було встановлено, що ці особи не вели господарської діяльності підприємства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи документи, а саме договір про надання послуг від 19.11.2015 № 62, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не мають юридичної сили первинних документів та підповідно не можуть бути підставою для формування регістрів бухгалтерського обліку та податкової звітності.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві правомірно встановлено порушення позивачем норм податкового законодавства України та відповідно винесене податкове повідомлення-рішення від 17.07.2017 №.

Отже, на підставі викладеного колегією суддів встановлено, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, з огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Профі Груп" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді Л.В. Губська
О.Є. Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 22.11.2018

v