Справа № 688/1720/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 688/1720/17
Головуючий у 1-й інстанції: Мазур Н.В.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
19 листопада 2018 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П.
суддів: Совгири Д. І. Загороднюка А.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,
постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії скасовано та прийнято нову постанову.
Позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови включити до грошового забезпечення при обчислені пенсії ОСОБА_1 , грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 12.05.2017 року на підставі довідки військової частини №61 від 19 квітня 2017 року про складові заробітної плати, з урахуванням включеного до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
В іншій частині позову відмовлено.
07 березня 2018 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Зазначена заява обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не в повному обсязі вирішено позовні вимоги позивача.
22 жовтня 2018 року ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду призначено судове засідання з розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення на 19 листопада 2018 року о 14:55.
Згідно ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У зв`язку із неприбуттям представників сторін суд розглянув питання про ухвалення додаткового судового рішення за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається з заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позивач просить доповнити абзац 5 резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції словами та цифрами "в розмірі 80 % грошового забезпечення". Однак колегія суддів не погоджується з вказаною вимогою ОСОБА_1 з огляду на наступне.
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.06.2017 року № 343/14-8 встановлено, що ОСОБА_1 при обчисленні пенсії враховано посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавку за вислугу років згідно розрахункової книжки серія НОМЕР_2 , виданої військовою частиною НОМЕР_1 . Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для призначення пенсії обчислена згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення № 358 від 19.11.2010 р. за період з 01.11.2008 р. по 31.10.2010 р. виданої військовою частиною НОМЕР_1 .
Розрахунок пенсії ОСОБА_1 , станом на 01.06.2017 р. наступний:
3163,41 грн=3029,94 грн*80%=2423,95 грн+739,46, де
3029,94 грн - сума грошового забезпечення для обчислення пенсії;
80% - розмір пенсії за вислугу 30 років служби.
Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 вже виплачується пенсія в розмірі 80 % грошового забезпечення. Окрім того, в даній справі позивачем оскаржується протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області стосовно не зарахування усіх складових грошового забезпечення, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а не розмір грошового забезпечення позивача. Відтак, в даній справі відсутній спір про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Таким чином, вимога позивача стосовно здійснення перерахунку пенсії в розмірі 80 % грошового забезпечення задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги ОСОБА_1 стосовно зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2017 року № 106, то колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2017 р. № 106, грошова допомога на оздоровлення за 2010 рік в сумі 3031,06 грн була нарахована відповідно до наказу командира частини № 98 від 14.05.2010 року в травні 2010 року, однак за відсутності фінансування фактично була виплачена при звільненні з військової служби в листопаді 2010 року.
Водночас, колегія суддів звертає увагу позивача, що вищевказана грошова допомога на оздоровлення в розмірі 3031,06 за 2010 р. вже була зазначена в довідці від 19 квітня 2017 року № 67 відповідно до якої суд апеляційної інстанції зобов`язав відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 . Отже, фактично, позивач просить врахувати при перерахунку його пенсії двічі одну і ту ж грошову допомогу на оздоровлення.
Таким чином, судова колегія вважає, що вимога ОСОБА_1 стосовно зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2017 року № 106 є необґрунтованою.
Щодо вимоги позивача стосовно зазначення розміру суми грошової допомоги на оздоровлення (6062,12) та грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (6069,94), то колегія суддів враховує наступне.
За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства України, повноваження відповідача щодо визначення позивачу розміру сум додаткових видів грошового забезпечення є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить на користь висновку про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Таким чином, вищезазначена вимога ОСОБА_1 в цій частині, з огляду на загрозу втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.
Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь понесених судових витрат, то колегія суддів вважає ії обгрунтованою.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України (в редакції на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 640 грн та при поданні апеляційної скарги - 704 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, понесені скаржником судові витрати в сумі 1344 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 1344 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
В іншій частині заяви про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Загороднюк А.Г.