Справа № 2140/1520/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1520/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю:

представників Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - Гордієнка К.В., Матвєєнко І.А,

представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" - Неділька В.Г.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 215845,80грн.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

15.08.2018 року представник ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" звернувся до суду із позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Херсонській області щодо невідображення в інтегрованій картці платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" відомостей про відсутність податкового боргу з податку на додану вартість з 28.09.2017 року на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду у справі №821/1193/17 від 04.04.2018 року та зобов'язати Головне управління ДФС у Херсонській області відобразити в інтегрованій картці платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" відомості про відсутність податкового боргу з податку на додану вартість з 28.09.2017 року №821/1193/17 від 04.04.2018 року.

Ухвалою суду від 20.08.2018 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.08.2018 року справи №2140/1520/18 та №2140/1674/18 об'єднані в одне провадження із присвоєнням номеру справи №2140/1520/18.

Об'єднану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Обґрунтовуючи свою правову позицію податковий орган зазначив, що Товариство має узгоджений податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 215845,80 грн., в тому числі штрафна санкція 68,28 грн., який виник через несплату податкових зобов'язань самостійно визначених платником податків в податкових деклараціях за жовтень 2017 року - лютий 2018 року, а також в зв'язку з несплатою грошових зобов'язань визначених в податковому повідомленні-рішенні № від 16 листопада 2017 року на суму 68,28 грн. На суму податкового боргу нарахована пеня в розмірі 976,19 грн. На момент звернення до суду у товариства обліковується податковий борг в розмірі 215845,80 грн.

Представники ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

20 серпня 2018 року Товариство подало відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року в справі №821/1193/17 відмовлено податковому органу в задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства податкового боргу в зв'язку з повною сплатою товариством податкового боргу, нарахованого станом на 28 вересня 2017 року. Товариство вважає, що податковий орган не відобразив у інтегрованій картці відповідне судове рішення, як наслідок, податковий борг з ПДВ станом на момент звернення позивача до суду складається із сум, зарахованих на сплату протиправних штрафних санкцій.

Представник Товариства в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

15 серпня 2018 року Товариство звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності податкового органу щодо невідображення в інтегрованій картці платника податків відомостей про відсутність податкового боргу з ПДВ з 28 вересня 2017 року на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду в справі №821/1193/17 від 04 квітня 2018 року та зобов'язання податкового органу відобразити дане рішення в інтегрованій картці платника податків відомості про відсутність податкового боргу з ПДВ.

10 вересня 2018 року податковий орган подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з таких підстав. В справі №821/1193/17 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 104815,78 грн. (з урахуванням уточнень), який виник через несвоєчасну сплату податкових зобов'язань визначених в податкових деклараціях з ПДВ. Податковий борг є наслідком застосування штрафних санкцій та досліджений в справах №№821/1750/17, 821/328/18.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях та судових рішеннях.

Розглянувши надані документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

11.01.2018 року ГУ ДФС України в Херсонській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" податків до бюджету по податковому повідомленню-рішенню (форма "Н") № від 23.02.2017 року, податковому повідомленню-рішенню (форма 'Ш') № від 23.02.2017 року, по декларації за березень - серпень 2017 року, по повідомленню-рішенню (форма 'Ш') № від 29.08.2017 року, по податковому повідомленню-рішенню (форма 'Ш') № від 29.08.2017 року, за результатом якої складено акт №25/21-22-12-01/00307974.

Під час перевірки контролюючий орган врахував, що податкова декларація з податку на додану вартість № за березень 2017 року подана позивачем 19.04.2017 року, сума податку у розмірі 2499 грн. зарахована до бюджету 27.10.2017 року; податкова декларація з податку на додану вартість № за квітень 2017 року подана позивачем 30.05.2017 року, суми податку у розмірі 3007,5 грн. та 389,5 грн. зараховані до бюджету відповідно 27.10.2017 року, 24.11.2017 року; податкова декларація з податку на додану вартість № за травень 2017 року подана позивачем 30.06.2017 року, сума податку у розмірі 2 686 грн. зарахована до бюджету 24.11.2017 року; податкова декларація з податку на додану вартість № за червень 2017 року подана позивачем 30.07.2017 року, сума податку у розмірі 2435 грн. зарахована до бюджету 24.11.2017 року; податкова декларація з податку на додану вартість № за липень 2017 року подана позивачем 30.08.2017 року, суми податку у розмірі 41475,25 грн., 32 295,75 грн., 11029 грн. зараховані до бюджету відповідно 26.12.2017 року, 24.11.2017 року, 29.11.2017 року; податкова декларація з податку на додану вартість № за серпень 2017 року подана позивачем 30.09.2017 року, суми податку у розмірі 23541,9 грн., 5384,1 грн. зараховані до бюджету відповідно 26.12.2017 року, 28.12.2017 року; суми узгодженого зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'Н') № від 23.02.2017 року у розмірі 16042,05 грн., 10866,05 грн., 3821,2 грн., 21872 грн., 3232,8 грн., строк сплати яких настав 31.03.2017 року, фактично перераховані до бюджету 27.09.2017 року, 28.09.2017 року, 26.10.2017 року; суми узгодженого зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 23.02.2017 року у розмірі 5309,7 грн., 826,05 грн., 4309,7 грн., 3626,6 грн., 6339,6 грн., 1000 грн., 872,4 грн., 6551,6 грн., 2398,75 грн., 1000 грн., 117,65 грн., 2512,6 грн., 288,05 грн., 4165,8 грн., 2061,85 грн., строк сплати яких настав 31.03.2017 року, фактично перераховані до бюджету 26.10.2017 року, 27.09.2017 року; суми узгодженого зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 29.08.2017 року у розмірі 912,5 грн., 68,3 грн., 33,4 грн., строк сплати яких настав 16.09.2017 року, фактично перераховані до бюджету 26.12.2017 року; суму узгодженого зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'Ш') № від 29.08.2017 року у розмірі 7779,85 грн., строк сплати якого настав 16.09.2017 року, фактично перераховано до бюджету 26.12.2017 року.

За висновком акту перевірки №25/21-22-12-01/00307974 позивач допустив затримку у сплаті грошових зобов'язань на термін більше тридцяти днів, чим порушив вимоги п.п. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 30.01.2018 року №1, яким до платника застосовано штраф у розмірі 45 947,77 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 30 січня 2018 року №1 визнано правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи, що підтверджується постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року в справі №821/328/18.

22.09.2017 р. посадовою особою ГУ ДФС у Херсонській області було проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати податку на додану вартість платником ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" по податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 р. № , по уточнюючому розрахунку від 20.03.2017 р. № (за січень 2017 року), по податковим повідомленням-рішенням від 23.02.2017 р. №№ , , за результатами якої складено акт від 22.09.2017 р. № 1984/21-22-12-01/00307974.

Перевіркою встановлено, що платник порушив терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п.57.1, п.57.3 ст.57 ПК України, за січень 2017 року, а саме: по податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 р. № строк сплати - 02.03.2017 р., фактично сплачено - 28.08.2017 р., погашена сума податкового боргу - 25072,85 грн., кількість днів затримки - 179, по уточнюючому розрахунку від 20.03.2017 р. № (за січень 2017 року) строк сплати - 20.03.2017 р., фактично сплачено - 28.08.2017 р., погашена сума податкового боргу - 683 грн., кількість днів затримки - 161, по податковому повідомленню-рішенню від 23.02.2017 р. № строк сплати - 31.03.2017 р., фактично сплачено - 28.08.2017 р., погашена сума податкового боргу - 54979,55 грн., кількість днів затримки - 150, по податковому повідомленню-рішенню від 23.02.2017 р. № строк сплати - 31.03.2017 р., фактично сплачено - 28.08.2017 р., погашена сума податкового боргу - 4044,60 грн., кількість днів затримки - 150.

На підставі акту перевірки від 22.09.2017 р. № 1984/21-22-12-01/00307974 ГУ ДФС у Херсонській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.10.2017 р. № , відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п.126.1 ст.126 ПК України в розмірі 20 % від несвоєчасно погашених сум в загальній сумі 16956 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 11 жовтня 2017 року № визнано правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи, що підтверджується постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року в справі №821/1750/17.

Товариство посилається на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року в справі №821/1193/17, якою встановлено, що з акту камеральної перевірки від 22.09.2017р. за №1984/21-22… вбачається, що податковим органом 28.08.2017р. зараховано частину податкового боргу у розмірі 54979,55грн. (від загальної суми 110813,65) та податкового боргу у розмірі 4044,60 грн. в повному обсязі. Згідно акту камеральної перевірки від 11.01.2018р. №25/21-22…, податковим органом зараховано 28.09.2017р. частину податкового боргу у розмірі 55834,10грн. та зараховано 26.10.2017р. суму боргу 40380,35грн. в повному обсязі за ППР № від 23.02.2017р. Отже, наведені документи свідчать про те, що ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД"" сплачено у повному обсязі податковий борг, який визначив та нарахував податковий орган.

З наведеного товариство робить висновок, що грошові кошти на сплату податкових зобов'язань з податку на додану вартість зараховувались податковим органом на погашення штрафних санкцій (104815,78 грн.), які судовим рішенням від 04 квітня 2018 року в справі №821/1193/17 визнано сплаченими в повному обсязі.

Наслідком таких дій податкового органу є наявність у товариства податкового боргу, якого не повинно бути.

Податковий орган зазначає, що судове рішення лише констатувало факт сплати заявленого до стягнення податкового боргу актуального станом на 26 вересня 2017 року, але стягненню підлягає не цей борг, а новостворений.

Станом на 30 червня 2017 року по ПДВ було нараховано податкових зобов'язань в розмірі 224519,62 грн, сплачено 120214,00 грн, податковий борг 192722,05 грн.

Станом на 30 вересня 2017 року по ПДВ було нараховано податкових зобов'язань в розмірі 349474,67 грн, сплачено 237058,00 грн, податковий борг 208029,91 грн.

Станом на 31 грудня 2017 року по ПДВ було нараховано податкових зобов'язань в розмірі 579585,95 грн, сплачено 449462,00 грн, податковий борг 233208,99 грн.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що податковий борг позивача не переривався; мав тенденцію до поступового зростання; в справі №821/1193/17 апеляційний суд констатував факт того, що податковий борг по податковим повідомленням-рішенням сплачено (що не заперечується й самим податковим органом), але сплачено з порушенням граничного терміну сплати.

При вирішенні справи по суті, суд враховує наступне.

Стосовно позиції товариства про неврахування податковим органом висновків Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року в справі №821/1193/17, суд зазначає таке.

В рішенні суду апеляційної інстанції йдеться мова про сплату товариством податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями №№ , від 23 лютого 2017 року. Факт сплати такого податкового боргу встановлено актами камеральних перевірок від 22 вересня 2017 року №1984/21-22-12-01/00307974 та від 11 січня 2018 року №25/21-22-12-01/00307974, але сплата відбулась з порушенням граничного терміну для погашення податкового боргу, що спричинило нарахування штрафних санкцій. Наведені акти камеральних перевірок стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 11 жовтня 2017 року № та від 30 січня 2018 року №1, правомірність та відповідність їх фактичним обставинам підтверджено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Подальша сплата товариством податкових зобов'язань та їх подальше зарахування в рахунок сплати податкового боргу податковим органом врегульовано такими нормами законодавства.

За змістом підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, що діє з 01 січня 2017 року) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки, серед іншого, може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Положеннями пунктів 50.1 статті 50, пункту 57.3 статті 57, пункту 100.6 статті 100, пункту 203.2 статті 203 ПК України визначено строки сплати узгоджених зобов'язань, в тому числі, у випадку розстрочення їх сплати.

Згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України (у редакції, що діяла на момент проведення перевірок) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, серед іншого, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Цитованим вище положенням корелюють вимоги пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, відповідно до положень яких у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що згідно даних інтегрованої картки платника за товариством рахується податковий борг у сумі 215 845,80 грн., а станом на кінець 2017 року податковий борг становив 233208,99 грн. Подальше виконання товариством податкових зобов'язань відображалося в інтегрованій картці платника податків з урахуванням наявності такого боргу, а зарахування коштів, сплачуваних платником податків у подальшому здійснювалося на підставі пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 87.9 ст. 89 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

З аналізу наведеної норми закону вбачається, що контролюючий орган наділений повноваженнями самостійно зараховувати в рахунок погашення податкового боргу кошти платника з черговістю його виникнення, що в свою чергу не виключає відповідальність платника у вигляді застосування до нього санкцій в разі, якщо кошти до бюджету не перераховувались ним самостійно.

Разом з цим, посилання товариства на ту обставину, що у нього відсутня заборгованість і на підтвердження чого надано рішення суду, яке набрало законної сили, не спростовує висновки контролюючого органу про порушення товариством терміну його сплати, у зв'язку із чим - не звільняє платника від відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій.

Отже, оскільки товариство суму зобов'язань у визначені строки самостійно не сплачувало, і ці обставини не спростовано, суд вважає, що всі надходження податку до бюджету після виникнення податкового боргу контролюючий орган вірно зараховував в рахунок попередніх зобов'язань платника.

Зазначена правова позиція, в частині зарахування коштів, відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.04.2018 у справі № 805/4337/16-а.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу на те, що ухвалою від 23.10.2018 року Товариство було зобов'язано надати суду пояснення, в яких конкретизувати заявлені ним позовні вимоги, а саме з посиланням на докази та на підставі даних зазначених в наданому йому витягу з інтегрованої картки платника податків за спірний період вказати які, на його думку, направленні на погашення податкового боргу суми, не були враховані податковим органом, а які статті нарахувань вказані невірно.

На виконання вказаного зобов'язання Товариство надало пояснення, проте в них підприємство повторно наводить твердження вказане ним в своїй позовній заяві - стосовно того, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду у справі 821/1193/17 від 04.04.2018 року встановлено, на його думку, відсутність боргу підприємства, при цьому не уточнено змісту позовних вимог, не зазначено які, на думку Товариства, направлені на погашення податкового боргу суми, не були враховані податковим органом, а які статті нарахувань вказані невірно.

Стосовно правової позиції податкового органу щодо стягнення податкового боргу, суд зазначає наступне.

20 листопада 2017 року товариством подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість № на суму 53692 грн.

19 грудня 2017 року товариством подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість № на суму 86600 грн.

18 січня 2018 року товариством подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість № на суму 70794 грн.

19 лютого 2018 року товариством подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість №43422 на суму 14757 грн.

20 березня 2018 року товариством подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість № на суму 18767 грн.

Доказів сплати самостійно визначених в податковій декларації податкових зобов'язань сторони суду не надали.

На підставі акту перевірки №2879/21-22-12-01 від 16 листопада 2017 року податковим повідомленням-рішенням № визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 68,28 грн.

На підставі ст.129 ПК України на суму податкового боргу нарахована пеня в розмірі 976,19 грн.

Згідно витягу з облікової картки та розрахунку виникнення податкового боргу, відповідач має податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 215845,80 грн.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 ПК України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 ПК України).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою відповідачем податкового боргу, податковим органом направлено вимогу № 1044 форми "Ю" від 31 травня 2012 року про сплату податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями в сумі 2221,70 грн, яка вручена відповідачу належним чином.

За змістом пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи, відповідачем у добровільному порядку суми вказаної заборгованості не погашені.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Податковий орган належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні докази не дають підстав для висновку про задоволення позовних вимог ТОВ Шкіряний завод «Платан ЛТД».

В судовому засіданні 16 листопада 2018 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 229, 241 - 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, адреса: просп. Ушакова, 75, м. Херсон, Херсонська область, 73026) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" (, адреса: вул. Нафтовиків, буд.13, м.Херсон, 73003) про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" (, адреса: вул. Нафтовиків, буд.13, м.Херсон, 73003) у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) до державного бюджету, отримувач УК у м.Херсоні/м.Херсон/14060100, код отримувача - 37959779, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО банку - 899998, номер рахунку - 1002, код бюджету - 14060100 у сумі 215 845,80 грн.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 листопада 2018 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 8.2.3.