Справа № 1340/4463/18
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4463/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, у складі:

Головуючого-судді: Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Мусій С.В.,

представника позивача Каверіна С.М.,

представника відповідача Катревич Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (надалі - Відповідач) в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Львівського прикордонного загону щодо непроведення повного розрахунку при звільненні невиплаті ОСОБА_1 в день виключення із списків частини (25.05.2018) компенсації за неотримане речове майно;

- стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 25.05.2018 по 28.08.2018 у сумі 30492,48 грн.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що згідно з наказом Тво начальника Санаторію «Прикордонник-Немирів» його звільнено з військової служби в запас. Виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення у відповідності до наказу від 25.05.2018 № 17-ос. Разом з тим, Відповідач не провів своєчасний розрахунок з Позивачем, зокрема не виплатив з дня виключення зі списків частини компенсацію за неотримане речове майно. Розрахунок за вказаною заборгованістю був проведений лише 28.08.2018. Враховуючи затримку повного розрахунку з Позивачем при звільненні зі служби, вважає, що набув право на стягнення в судовому порядку середнього заробітку за час такої затримки.

Згідно з ухвалою від 01.10.2018 суд відкрив провадження у справі № 1340/4463/18 та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

19.10.2018 Відповідачем поданий відзив на позовну заяву. Суть відзиву зводиться до того, що Львівський прикордонний загін є установою, що фінансується з державного бюджету і як розпорядник бюджетних коштів, відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України може брати бюджетні зобов`язання та провадити видатки лише в межах бюджетних асигнувань. Зазначено, що необґрунтованими є доводи позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки положення статті 117 КЗпП України не поширюється на відносини між військовими частинами та військовослужбовцями щодо проходження військової служби та виплати грошового забезпечення (арк. справи 24-30).

24.10.2018 представником позивача подана відповідь на відзив. Вказано, що саме на Львівський прикордонний загін, у якому ОСОБА_1 перебував на усіх видах забезпечення, покладається обов`язок організовувати та вживати заходи щодо проведення повного розрахунку за усіма видами забезпечення на день виключення зі списків частини. Зазначено, що посилання Відповідача на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань є неприпустим (арк. справи 40-45).

31.10.2018 представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив, суть яких є аналогічною до змісту відзиву на позовну заяву (арк. справи 46-52).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив такі задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги заперечила, просила у задоволенні таких відмовити повністю.

З`ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з наказом начальника Санаторію «Прикордонник-Немирів» від 25.04.2018 № 12-ос припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби старшого прапорщика ОСОБА_1 , начальника групи зв`язку санаторію, за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абзацом другим частини третьої статті 23 Закону із застосуванням пункту першого частини восьмої статті 26 Закону із застосуванням пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби від 06.12.2016 № 1769-VII та підпункту «б» частини другої статті 26 Закону», з 25 квітня 2018 року (арк. справи 12).

Згідно з витягу з наказу начальника Санаторію «Прикордонник-Немирів» від 25.05.2018 № 17-ос, старшого прапорщика ОСОБА_1 виключено із списку особового складу Санаторію «прикордонник-Немирів» та всіх видів забезпечення (арк. справи 13-14).

У відповідності до службової записки від 25.05.2018 сума грошової компенсації, нарахованої за неотримане речове майно за час проходження служби в ДПСУ згідно довідки-розрахунку № 53, військовослужбовцю старшому прапорщику ОСОБА_1 , звільненого на підставі наказу військової частини НОМЕР_1 №308-ос від 28.11.2017 за підпунктом «і» пункту «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (закінчення контракту), становила 39573,33 грн.

25.05.2018 ОСОБА_1 звернувся на ім`я начальника Львівського прикордонного загону з рапортом, в якому просив нарахувати йому грошову компенсацію за неотримане речове майно під час проходження військової служби в ДПСУ речове майно особистого користування (арк. справи 54).

23.08.2018 Тво начальника Львівського прикордонного загону виданий наказ № 236-К «Про виплату грошової компенсації за речове майно». Згідно з таким наказом зобов`язано головного бухгалтера-начальника фінансово-економічного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 провести виплату грошової компенсації військовослужбовцям звільненим у запас (відставку), зокрема, старшому прапорщику ОСОБА_1 за неотримане під час проходження служби речове майно на підставі довідок-розрахунків про вартість речового майна в сумі 39573,33 грн (арк. справи 53).

У матеріалах справи наявна довідка за підписом головного бухгалтера-начальника фінансово-економічного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 без дати та номера, в якій вказано про те, що старшому прапорщику ОСОБА_1 було нараховано та виплачено компенсацію за неотримане належне речове майно на загальну суму 39573,33 грн (арк. справи 55). Такі обставини Позивачем не оспорюються.

Згідно з відповіддю - листом начальника Львівського прикордонного загону від 10.09.2018 № 723/К-12, повідомлено представника позивача ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 39573,33 грн, але не виплачено по причині відсутності відкритих асигнувань для її виплати. Дані в потребі коштів для виплати грошової компенсації за неотримане речове майно звільненим військовослужбовцям, відповідно до наказу АДПСУ від 29.12.2017 №753-аг «Про заходи щодо організації речового забезпечення персоналу Державної прикордонної служби України у 2018 році», подаються щотижнево в телефонному режимі та щомісячно до 5 числа в письмовому вигляді у відділ речового забезпечення АДПСУ (арк. справи 16-17).

Несвоєчасний розрахунок при звільненні зумовив Позивача на звернення до суду з позовом про стягнення в судовому порядку середнього заробітку за час затримки розрахунку до повного розрахунку.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 (надалі - Положення № 1115/2009) особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (надалі - Порядок №178).

Вказаний Порядок № 178 визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (надалі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (надалі - грошова компенсація).

Відповідно до пунктів 3-5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (надалі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Як видно з листа відповіді від 10.09.2018 № 723/К-12 Львівського прикордонного загону (арк. справи 16) Відповідач вказує на те, що грошова компенсація за неотримане речове майно в сумі 39573,33 грн не була виплачена в день звільнення у зв`язку з відсутністю відкритих асигнувань для виплати такої. Посилається на Порядок № 178, згідно з яким виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна на відповідний рік.

Такі доводи Відповідача судом до уваги не беруться, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10.03.2011 у справі «Сук проти України» вказав, що держава може ввести, призупинити або припинити виплати працівникам з державного бюджету, внісши відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні виплати є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Таким чином, якщо держава задекларувала певні правила проведення розрахунку при звільненні військовослужбовця, то вона зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

За таких обставин, суд вважає, що невиплата грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні ОСОБА_1 з військової служби є протиправною бездіяльністю з боку Відповідача у справі. Тому позовна вимога «щодо визнання протиправною бездіяльність Львівського прикордонного загону щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату позивачу (в день виключення із списків частини (25.05.2018) компенсації за неотримане речове майно» підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги «про стягнення з Львівського прикордонного загону на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 25.05.2018 по 28.08.2018 у сумі 30492,48 грн», суд вважає, що така теж підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Суд звертає увагу на те, що непоширення норм КЗпП України на військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яким врегульовано оплату праці військовослужбовців, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд приходить до висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби в Державній прикордонній службі України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі № 806/1899/17 та постанові Верховного Суду від 31.05.2018 у справі № 823/1023/16.

Системний аналіз спеціального законодавства та положень КЗпП України через призму правової позиції Верховного Суду свідчить про помилковість доводів відповідача щодо відсутності підстав для застосування до спірних відносин норм КЗпП України, тому такі судом до уваги не беруться.

Як встановлено судом, що в день виключення Позивача із списків частини, такому не виплачена грошову компенсацію за неотримане речове майно. Така обставина свідчить про те, що при звільненні Відповідач не провів повного розрахунку з Позивачем. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до положення статті 117 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку.

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Як видно з особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 про отримане грошове забезпечення у 2018 році, розмір грошового забезпечення такого за два місяці перед звільненням: березень та квітень місяці 2018 року становить 19375,60 грн (9686,30 грн+9689,30 грн) (арк. справи 19).

Для обчислення середнього заробітку з 25.05.2018 року - дня виключення зі списків частини до 28.08.2018 - дня фактичного розрахунку - виплати компенсації за неотримане речове майно при звільненні необхідно застосовувати показник 317,63 грн в день (19375,60 грн/61 день).

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) слід стягнути в користь Позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені (невиплата компенсації за речове майно) за період із 25.05.2018 по день фактичного розрахунку - 28.08.2018, що становить 96 днів, а виходячи із розрахунку 317,63 грн в день, на загальну суму 30492,48 грн.

За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги Позивача підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач за подання позовної заяви до суду не сплатив судовий збір, з тих підстав, що є учасником бойових дій, що підтверджується копією з посвідчення Серії НОМЕР_2 (арк. справи 23) та у відповідності до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати такого. Таким чином, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не проведення повного розрахунку при звільненні невиплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) компенсації за неотримане речове майно.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: вул. Личаківська, 74, м. Львів, 71010, ) середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені в користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) за період із 25.05.2018 по 28.08.2018 в сумі 30492 (тридцять тисяч чотириста дев`яносто дві) грн 48 коп.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест постанови виготовлений 21.11.2018.

Суддя Мричко Н.І.