Справа № 521/12635/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 521/12635/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Маркарова С.В.
. Час та місце ухвалення судового рішення «13:17», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 20.04.2018р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

09.08.2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0324/50000/16 від 30.03.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченої ст.485 Митного кодексу України, накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем порушений порядок притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, та суб'єктом владних повноважень не доведено відповідальність позивача як директора ТОВ «Лендмаркет» за митне оформлення товару.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2018р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, 06.10.2015р. до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію «ІМ40 ТН» №500040001/2015/011876. Того ж дня здійснені митні формальності та зазначеній в декларації товар випущено у вільний обіг.

15.11.2015р. Одеською митницею ДФС було прийняте класифікаційне рішення № КТ-510-2015, згідно якого було змінено заявлений у МД №500040001/2015/011876 код УКТЗЕД.

Згідно службової записки заступника начальника м/п «Іллічівськ» від 14.01.2016р. №113/15-70-62 сума несплачених митних платежів, які підлягають обов'язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару, складає 201498,26грн. /а.с.21/

Листом Одеської митниці ДФС від 11.03.2016р. було повідомлено ОСОБА_1 про прибуття до відповідача для складання протоколу про порушення митних правил, та про призначення до розгляду справи про порушення митних правил на 30.03.2016р. /а.с.263/ Згідно поштового повідомлення лист отриманий ТОВ «Лендмаркет» 21.03.2016р. /а.с.264/

18.03.2016р. Одеською митницею ДФС стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0324/50000/16, передбаченого ст.485 МК України. /а.с.22-24/

30.03.2016р. Одеською митницею ДФС винесена постанова про порушення митних правил №0324/50000/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 604494,78грн. /а.с.17-20/

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем повністю додержана процедура розгляду справи про порушення митних правил та ухвалене законне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.485 Митного кодексу України (далі в тексті - МК України), заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно зі ст.488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

У відповідності до вимог ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 522 МК України встановлено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з ч.1 ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Крім того, ч.1 ст.529 МК України встановлено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до ст.523 МК України справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ст.260 МК України якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Згідно з ч.1 ст.261 МК України у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Відповідно до ст.297 МК України у разі ввезення товарів на митну територію України суми митних платежів, нараховані органом доходів і зборів, підлягають сплаті до Державного бюджету України платником податків до або на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення, крім випадків, якщо відповідно до цього Кодексу товари ввозяться на митну територію України із звільненням від оподаткування митними платежами.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що строк для подання додаткової декларації та, відповідно, сплати додаткових митних платежів (у разі необхідності) є безальтернативним, складає 45 днів та не може бути продовжений чи скорочений.

Відповідно до ст.ст.467, 485 МК України вчинене позивачем правопорушення є триваючим і строк притягнення до відповідальністю за вчинення такого правопорушення складає шість місяців з моменту виявлення.

Відповідно до положень ст.260 МК України ТОВ «Лендмаркет» мало 45 днів для подання додаткової декларації до тимчасової декларації від 06.10.2015 №500040001/2015/011876.

06.10.2015р. від позивача, як директора ТОВ «Лендмаркет» отримано зобов'язання, посвідчене його підписом, печаткою товариства та зареєстроване в митниці за №3321/15-70-62-28, в якому ОСОБА_1 зобов'язався подати до митного оформлення додаткову декларацію.

ТОВ «Лендмаркет» додаткової декларації не подало та додаткові митні платежі не сплатило.

При цьому, митний орган об'єктивно був обізнаний про обов'язок ТОВ «Лендмаркет» подати додаткову декларацію та сплатити митні платежі, оскільки відповідачем самостійно приймалось рішення про визначення коду товару від 15.11.2015р. № КТ-510-2015.

Крім того, шестимісячний строк на притягнення позивача, як посадову особу ТОВ «Лендмаркет», до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.485 Митного кодексу України слід рахувати з моменту закінчення у 45-ти денного строку на подання ТОВ «Лендмаркет» додаткової декларації, тобто, з 20.11.2015 року.

Оскаржувана постанова винесена Одеської митницею ДФС 30.03.2016р., тобто в межах шестимісячного строку для притягнення до відповідності.

Таким чином, відповідачем винесена постанова у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки матеріалами справи (реєстраційна справа ТОВ «Лендмаркет») повністю підтверджуються факти того, що на момент винесення спірної постанови у справі про порушення митних правил саме ОСОБА_1 був директором ТОВ «Лендмаркет», та саме він не виконав вимог законодавства щодо дотримання митного законодавства.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.