Справа № 280/4383/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

19 листопада 2018 рокуСправа № 280/4383/18
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П., перевіривши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 (69067, АДРЕСА_1)

до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69067, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 25-а)

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанову серії ВП 32381408 від 14.09.2018 відносно ОСОБА_1, винесену старшим виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Висоцькою Анною Григорівною, у вигляді штрафу в розмірі 35 347,74 грн.

Ухвалою суду від 22.10.2018 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

13.11.2018 від позивача надійшла заява (вх. №36439) на виконання вимог ухвали суду від 22.10.2018.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 177 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта.

Так, з позовної заяви встановлено, що позивачем оскаржується постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, при цьому оскаржуване рішення винесено державним виконавцем під час примусового виконання виконавчого документа - виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя 22.02.2010 в рамках розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що позивач як боржник у виконавчому проваджені з примусового виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, має право на звернення до Заводського районного суду м. Запоріжжя в порядку цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання виконавчого листа №2-509/2010, а відтак даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Стосовно приписів частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до пункту 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів з підстав, передбачених пунктами 7, 9 статті 39 Закону, суми штрафів не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби які супроводжують процес виконання наступних рішень:

- рішень інших органів (посадових осіб);

- постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору;

- постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Тобто, виходячи із системного аналізу норм КАС України, Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, в порядку адміністративного судочинства підлягають вирішенню питання пов'язані з примусовим ВИКОНАННЯМ постанови про накладення штрафу, як окремого виконавчого документа.

В свою чергу, питання правомірності прийняття постанови про накладення штрафу повинно вирішуватися за загальними правилами встановленими частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме судом який видав виконавчий документ, в даному випадку Заводським районним судом м. Запоріжжя, оскільки на даний час не вирішується питання дій/бездіяльності державного виконавця, пов'язаних з виконанням постанови про накладення штрафу, як окремого виконавчого документа.

Пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, в силу вищенаведених законодавчих приписів, судовий розгляд даного спору повинен здійснюватися Заводським районним судом м. Запоріжжя за правилами цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 170, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанову серії ВП 32381408 від 14.09.2018 відносно ОСОБА_1, винесену старшим виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Висоцькою Анною Григорівною, у вигляді штрафу в розмірі 35 347,74 грн.

Роз'яснити ОСОБА_1 його право на звернення із позовом до Заводського районного суду м. Запоріжжя за правилами цивільного судочинства.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами направити ОСОБА_1. Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко