Справа № 813/2926/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

20 листопада 2018 року

справа №813/2926/16

адміністративне провадження №К/9901/42111/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року (суддя - Ланкевич А.З.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року (судді - Матковська З.М., Затолочний В.С., Каралюс В.М.) у справі №813/2926/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання недійсним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

27 серпня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - податковий орган, відповідач у справі, скаржник у справі), в якому просив з урахуванням уточнених позовних вимог скасувати рішення відповідача у справі від 15 червня 2016 року №20/4000/НОМЕР_1 про застосування до підприємця фінансових санкцій у сумі 10`000,00 гривень.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 15 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року, позов задовольнив, визнав протиправним та скасував рішення податкового органу від 15 червня 2016 року №20/4000/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій.

Задовольняючи позов, суди виходили з того, що визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Оскільки на момент застосування контролюючим органом положень постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30 жовтня 2008 року № 957" остання була скасована в судовому порядку, а розмір мінімальних роздрібних цін алкогольних напоїв, що перебували на реалізації у підприємця відповідають цінам, встановленим постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30 жовтня 2008 року № 957 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2014 року № 177, застосування до позивача фінансових санкцій згідно з рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, є протиправним.

Податковий орган подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на зазначені судові рішення, у якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуально права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що незважаючи на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30 жовтня 2008 року № 957" скасована постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року у справі № 826/17459/15, ухвалою Вищого адміністративного суду від 18 лютого 2016 року зупинено виконання зазначених рішень. Відповідно, на момент проведення перевірки (24 травня 2016 року) виконання судових рішень у справі №826/17459/15 зупинено.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 20 березня 2017 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував з суду першої інстанції справу №813/2926/16.

20 березня 2018 року справу № 813/2926/16 разом з матеріалами касаційного провадження № К/9901/42111/18 передано до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті

Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача та дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 21 березня 2003 року. Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

24 травня 2016 року посадовими особами податкового органу, на підставі направлень №272 та №273 від 17 травня 2016 року проведено фактичну перевірку з питань додержання позивачем у справі вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (із змінами та доповненнями) та інших законодавчих актів, що регулюють виробництво і обіг алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Перевірка магазину, що розташований за адресою: с. Нове Село, Жидачівський район, Львівська область, проведена в присутності його власника - позивача у справі, якому вручено копію наказу Головного управління ДФС у Львівській області №454 від 17 травня 2016 року та ознайомлено з направленнями №272 та №273 від 17 травня 2016 року, про що свідчать підписи позивача на розписках до вищезгаданих направлень.

За результатами фактичної перевірки складено акт №13/111/4000/НОМЕР_1 від 24 травня 2016 року, в якому зафіксовано факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої, а саме: 24 травня 2016 року реалізовано 1 пляшку «Советское шампанское» (вино ігристе) 10,5-12,5 % об., ємкістю 0,75 л, за ціною - 48,75 грн. за пляшку, підтвердженням чого є фіскальний чек № від 24 травня 2016 року. Такі дії відповідач кваліфікував як порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (з наступними змінами та доповненнями). Зазначено, що мінімальна роздрібна ціна на «Советское шампанское» (вино ігристе) з 01 вересня 2015 року становить 49,90 грн.

Вказаний акт підписаний позивачем без зауважень, а в письмових поясненнях від 24 травня 2016 року зазначено, що «Советское шампанское» (вино ігристе) реалізовувалось за ціною, нижчою від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої, у зв'язку з тим, що даний товар не встиг перекодувати.

На підставі акта перевірки, податковим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №20/4000/НОМЕР_1 від 15 червня 2016 року, яким до позивача згідно з абзацом 13 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №462) застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000,00 гривень.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, однак, за наслідками такого, названий акт індивідуальної дії рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 14 липня 2016 року та рішенням ДФС України від 17 серпня 2016 року залишено без змін.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Згідно із частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР (у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України відповідно до частини десятої статті 18 Закону № 481/95-ВР.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30 жовтня 2008 року № 957 установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30 жовтня 2008 року № 957" від 17 червня 2015 року № 426 збільшено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв. Дата набрання чинності постанови від 17 червня 2015 року № 426 - 11 липня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року у справі № 826/17459/15, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957".

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 30 червня 2016 року №К/800/4150/16, №К/800/5606/16 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року у справі № 826/17459/15 залишив без змін.

Відповідно до частин першої, третьої, п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, чинного на час розгляду і вирішення справи № 826/17459/15) постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі

Таким чином, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957" набрала законної сили 11 лютого 2016 року.

Визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Отже, на дату фактичної перевірки (24 травня 2016 року) постанова Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957" втратила чинність. Відповідно постанова Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30 жовтня 2008 року № 957 діяла у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2014 року № 177.

Встановивши, що ціни на алкогольні напої, реалізовані позивачем відповідали мінімальним роздрібним цінам, встановленим постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30 жовтня 2008 року № 957 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2014 року №177, суди дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність застосування до підприємця фінансових санкцій та протиправність рішення від 15 червня 2016 року №20/4000/НОМЕР_1.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередньої інстанції, оскільки зупинення виконання судового рішення, не означає зміну дати набрання чинності рішення.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року у справі №813/2926/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді Р.Ф.Ханова

І.А.Гончарова

І.Я.Олендер