Справа № 0240/2808/18-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 жовтня 2018 р. Справа № 0240/2808/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Корнійчук Ю.І.

представника позивача: Слізяка Н.Р.

представника відповідача: Вербицької Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: селянського (фермерського) господарства "Перемога" (Вінницька область, Бершадський район, с. Флорине, )

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, )

про: визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося селянське (фермерське) господарство «Перемога» з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 48 від 05.05.2018 «Про внесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до переліку земельних ділянок права оренди на які може бути реалізовано на земельних торгах» в частині внесення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 43,2862 га, що розташована на території Голдашівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на яку може бути реалізовано на земельних торгах;

зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області у місячний строк з моменту набрання рішення законної сили виключити земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 43,2862 га, що розташована на території Голдашівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, із переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на яку може бути реалізовано на земельних торгах.

Обґрунтовуючи протиправність оскарженого наказу позивач зазначає, що він спрямований на вилучення земельної ділянки, яку СФГ «Перемога» використовує на законних підставах, а саме на підставі державного акту на право постійного користування землею, який видано на фізичну особу голову фермерського господарства для організації діяльності фермерського господарства. Оскільки зі смертю голови фермерське господарство не припинилося, не припинилося право СФГ на використання наданої для його функціонування земельної ділянки.

Відповідно до поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, останній заперечує проти задоволення адміністративного позову. Вказує на те, що державний акт на право постійного користування землею втратив дійсність, у зв'язку із смертю голови господарства, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2329цс16, викладеній у постанові від 05.10.2016 року, та правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-3113цс15, відображеній у постанові від 23.11.2016 року. Також зазначає, що позивач не вносить належної плати за землю, оскільки надав докази сплати єдиного податку, а не підтвердження плати за землю.

Позивач надав відповідь на відзив, згідно якого вважає доводи відповідача необґрунтованими. Окремо зазначив, що є не логічним прив'язка земельної ділянки, наданої у постійне користування, до фізичної особи, оскільки, право постійного користування земельною ділянкою надавалось особі для організації фермерського господарства, а не для особистого використання. Також зазначив, що СФГ «Перемога» є платником єдиного податку 4 групи, тому позивач звільнений від подання податкової звітності щодо нарахування, сплати податку за землю. Відтак відповідачем не вірно трактується положення норм податкового законодавства щодо порядку сплати податків платниками єдиного внеску.

Відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено про ненадання позивачем аргументованих пояснень, міркувань та аргументів, щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.

Одночасно з адміністративним позовом, СФГ «Перемога» подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 28.08.2018 року задоволено та забезпечено адміністративний позов шляхом встановлення заборони Державному підприємству "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області вчиняти будь-які дії щодо продажу права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 43,2862 га, що розташована на території Голдашівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, до набрання рішенням законної сили.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що селянське (фермерське) господарство «Перемога» 31.01.2001 року за № 0000438 зареєстровано як юридична особа, відповідно до Свідоцтва про Державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 108113.

Рішенням 11 сесії 3 скликання Бершадської районної ради Бершадського району Вінницької області від 29.08.2000 ОСОБА_3 (колишньому голові СФГ «Перемога») надано у постійне користування земельну ділянку пл. 43.2862 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, серії НОМЕР_2 від 22.01.2001 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 102.

Рішенням засновника СФГ «Перемога» ОСОБА_3, оформленого протоколом від 24.02.2012 року, внесено зміни до установчих документів СФГ «Перемога», включено до складу засновників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також створено статутний капітал в розмірі 1000 грн, який розподілено наступним чином: ОСОБА_3 - 340 грн., що становить 34 % статутного капіталу, ОСОБА_4 - 330 грн., що становить 33 % статутного капіталу, ОСОБА_5 - 330 грн., що становить 33 % статутного капіталу. Головою СФГ «Перемога» обрано - ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.08.2017 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За наслідками здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, 19.07.2017 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів м. Ладижин Ткачуком В.В., складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого виявлено порушення вимог земельного законодавства на території Голдашівської сільської ради, оскільки земельна ділянка площею 43,2862 га перебуває в розореному стані та на ній здійснено посів озимого ячменю.

Як результат, 24.07.2017 року вказаним державним інспектором прийнято постанову № 71 про накладення адміністративного стягнення, якою голову СФГ «Перемога» ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень, а також винесено припис № 76 від 24.07.2017 року, яким зобов'язано СФГ «Перемога» в 30-ти денний термін усунути вимоги земельного законодавства шляхом оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку або в добровільному порядку звільнити земельну ділянку.

Не погодившись із вказаними рішеннями, ОСОБА_4 оскаржив їх до суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2018 року у справі № 127/17675/17 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову № 71 від 24.07.2018 року, у задоволенні решти частини позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2018 року скасоване, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування протоколу від 19.07.2017 року, постанови № 71 від 24.04.2017 року та припису № 76 від 24.07.2017 року, роз'єднано в окремі провадження. Адміністративну справу в частині визнання протиправним та скасування припису № 76 від 24.07.2017 року направлено для розгляду за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду, а адміністративний позов в частині оскарження протоколу та постанови задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову № 71 від 24.07.2017 року, в частині вимог щодо скасування протоколу відмовлено.

Підставою для прийняття вказаного рішення став висновок колегії суддів апеляційної інстанції про правомірність використання СФГ «Перемога» земельної ділянка, згідно Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_2 від 22.01.2001 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року, що вступило в закону силу, з урахуванням позиції апеляційної інстанції, а також висновку про дійсність Державного акту, визнано протиправним та скасовано припис № 76 від 24.07.2017 року.

Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 05.05.2018 року прийнято Наказ № 48 «Про внесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до переліку земельних ділянок права оренди на які може бути реалізовано на земельних торгах», згідно додатку якого, земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 43,2862 га, що розташована на території Голдашівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на яку може бути реалізовано на земельних торгах .

Не погоджуючись з прийняттям відповідачем вказаного наказу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Земельний кодекс України, в редакції Закону № 561-XII (далі - Закон № 561-XII), встановлював, що користування землею може бути постійним або тимчасовим відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 561-XII. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 561-XII постійним визнавалося землекористування без заздалегідь установленого строку.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 7 Закону № 561-XII визначалось, що у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, серед іншого: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 561-XII право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», в редакції Закону № 2009-XII (далі - Закон № 2009-XII), селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 2009-XII на ім'я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України.

Згідно абзців 1 та 2 ч. 2 ст. 4 Закону № 2009-XII земельні ділянки громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства передаються у приватну власність і надаються в користування, в тому числі на умовах оренди. Передача земельних ділянок у приватну власність і надання їх в користування здійснюється із земель запасу, а також земель, вилучених (викуплених) у встановленому порядку.

Абзац 6 ч. 2 ст. 4 Закону Закону № 2009-XII визначав, що у постійне користування земля надається громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства із земель, що перебувають у державній власності. У тимчасове користування земельні ділянки надаються, зокрема, із земель запасу, а також можуть надаватися із земель лісового і водного фондів.

Після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку (ч. 1 ст. 9 Закону № 2009-XII).

Діяльність селянського (фермерського) господарства припиняється у разі: 1) рішення членів селянського (фермерського) господарства про припинення його діяльності; 2) припинення права власності на землю, права користування земельною ділянкою у випадках, передбачених статтями 27 і 28 Земельного кодексу України (561-12); 3) визнання селянського (фермерського) господарства неплатоспроможним (банкрутом); 4) якщо не залишається жодного члена селянського (фермерського) господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства (ст. 29 Закону № 2009-XII).

Аналіз викладених норм права вказував на те, що державні акти на право постійного користування землею видавались для організації діяльності фермерського господарства саме на фізичну особу (голову фермерського господарства).

Згідно ч. 1 ст. 1 чинного Закону України «Про фермерське господарство», в редакції Закону № 973-IV (далі - Закон № 973-IV), фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 973-IV до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Таким чином, законодавство розглядає функціонування фермерського господарства як цілісного майнового комплексу, до складу якого, серед іншого, входить земельна ділянка надана для організації його діяльності.

Відповідно до п. 2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до п. 10 ст. 28-1 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

В свою чергу, чинний Земельний кодекс України (в редакції Закону № № 2768-III) містить вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. Зокрема, відповідно до ст. 141 цього Закону, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Аналіз викладених норм свідчить про те, смерть постійного користувача не є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Оскільки, у зв'язку із смертю одного із засновників, СФГ «Перемога» не припинилося, відповідно не припинилося його право на використання наданої для його функціонування земельної ділянки, згідно дійсного Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_2 від 22.01.2001 року.

При цьому, судом спростовуються посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду України у справах № 6-2329цс16, № 6-3113цс15, оскільки вони стосуються цивільних правовідносин, а саме встановлення права власності в порядку спадкування фізичними особами, тоді як спірні правовідносини стосуються права постійного користування земельною ділянкою, наданої одному із засновників юридичної особи. При цьому Верховний Суд України у вказаних рішеннях не давав оцінку правовідносинам які стосуються самовільного використання земельних ділянок.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Викладене свідчить про те, що уповноважений орган самостійно формує перелік земельних ділянок права оренди яких можуть бути продані на земельних торгах. При цьому, земельні ділянки, як об'єкт права оренди, повинні бути вільними та необтяженими правами третіх осіб.

Враховуючи попередній висновок суду про відсутність підстав припинення права користування земельною ділянкою СФГ «Перемога» згідно ст. 141 Земельного кодексу України, рішення відповідача щодо включення земельної ділянки, яку використовує СФГ «Перемога», до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на яку може бути реалізовано на земельних торгах, є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв'язку із викладеним, не підлягає задоволенню вимога СФГ «Перемога» про зобов'язання відповідача у місячний строк з моменту набрання рішення законної сили виключити земельну ділянку із переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на яку може бути реалізовано на земельних торгах.

Так, згідно із ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, набрання законної сили даним судовим рішенням, яким скасовано протиправне рішення суб'єкта владних повноважень, є наслідком повного захисту порушеного права позивача та виключення спірної земельної ділянки з переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на яку може бути реалізовано на земельних торгах.

Щодо посилання відповідача про порушення позивачем порядку плати за землю.

Згідно пп. 4. п. 297.1. ст. 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Враховуючи той факт, що СФГ «Перемога» є платником єдиного податку 4 групи, позивач звільнений від подання податкової звітності щодо нарахування, сплати податку за землю. Відтак, відповідачем не вірно трактується положення норм податкового законодавства щодо порядку сплати податків платниками єдиного податку. При цьому, надана позивачем довідка Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 20.08.2018 року, свідчить про відсутність заборгованості з податків та зборів СФГ «Перемога».

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов селянського (фермерського) господарства "Перемога" (Вінницька область, Бершадський район, с. Флорине, ) до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 48 від 05.05.2018 року в частині внесення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 43,2862 га, що розташована на території Голдашівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди яких може бути реалізовано на земельних торгах.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь селянського (фермерського) господарства "Перемога" (Вінницька область, Бершадський район, с. Флорине, ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Альчук Максим Петрович