Справа № 803/1199/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1118/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі № 803/1199/17 (час прийняття 10:16 год., м. Луцьк, головуючий суддя Ковальчук В.Д., повний текст складений 13 липня 2018 року) за заявою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про відстрочення виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом Державного підприємства ,,Луцький ремонтний завод ,,Мотор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою від 03 жовтня 2017 року у справі № 803/1199/17 Волинський окружний адміністративний суд задовольнив частково адміністративний позов Державного підприємства ,,Луцький ремонтний завод ,,Мотор".

Визнав протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС у ненадані висновку про суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за період: січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства ,,Луцький ремонтний завод ,,Мотор".

Також суд зобов'язав Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 16836679,40 грн. по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства ,,Луцький ремонтний завод ,,Мотор".

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року постанова Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у даній справі залишена без змін.

12 червня 2018 року до суду надійшла заява Офісу великих платників податків ДФС від 05.06.2018 року вих. №23668/10/28-10-48-05 про відстрочення виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у даній справі до 31 грудня 2018 року.

Ухвалою від 12 липня 2018 року Волинський окружний адміністративний суд в задоволенні вказаної заяви відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі податковий орган також зазначає, що суд першої інстанції не врахував ті обставини, що ускладнюють виконання рішення суду та роблять його виконання неможливим до прийняття Верховною Радою України Закону щодо врегулювання питання відшкодування ПДВ.

З огляду на викладене, контролюючий орган просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про відстрочення виконання судового рішення.

ДП ,,Луцький ремонтний завод ,,Мотор" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому також просить суд задовольнити апеляційну скаргу Офіс великих платників податків ДФС та відстрочити виконання рішення суду до 31.12.2018 року.

Представники Офісу великих платників податків ДФС та ДП ,,Луцький ремонтний завод ,,Мотор" в судовому засіданні апеляційного суду підтримали вимоги апеляційної скарги та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

Статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (ч.1).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3).

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч.5).

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Офіс великих платників податків ДФС свою заяву мотивує тим, що з 1 січня 2017 року Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797 внесенні зміни до Податкового кодексу (ПК) України, якими зокрема запроваджено: Єдиний реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначених пунктом 200.19 статті 200 Кодексу ( у редакції, що діяла до 1 січня 2017 року);

Тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовано з бюджету в порядку, визначеному статтею 200 Кодексу.

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ перехідних положень ПК України до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних вимог Закону Кабінет Міністрів України 17.01.2018 року ухвалив законопроект, який врегульовує питання щодо відшкодування ПДВ для платників податку з Тимчасового реєстру, які подали заяви до 1 лютого 2016 року та не отримали бюджетного відшкодування.

Даний законопроект врегульовує прогалини у податковому законодавстві для платників податків, що подали заяви до 1 лютого 2016 року та їм було відмовлено у бюджетному відшкодуванні.

Законопроект передбачає відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених в Тимчасовому реєстрі у хронологічному порядку в межах сум, визначених законом про держбюджет на відповідний рік.

Розподіл сум відшкодування ПДВ між Тимчасовим реєстром та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюватиметься Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного Офіс великих платників податків ДФС просить відстрочити виконання судового рішення, оскільки на даний час закон Верховною Радою не прийнятий, а тому відсутній практичний механізм підтверджених та внесених узгоджених сум до Тимчасового реєстру бюджетного відшкодування.

Перевіривши відповідність наведених податковим органом обставин зазначеним нормативно-правовим актам, колегія суддів погоджується з доводами заявника про наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, а тому наявні підстави для задоволення заяви.

Крім того, на задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення наполягає позивач ДП ,,Луцький ремонтний завод ,,Мотор", який є стягувачем у виконавчому провадженні.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання щодо задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Суд першої інстанції вказаним обставинам не дав належної оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви.

При цьому, суд також вказав, що заявник просить відстрочити виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року до 31.12.2018 року, що перевищує один рік з дня його ухвалення та суперечить вимогам частини 5 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, такі висновки суду першої інстанції також є помилковими, оскільки приписи частини 5 статті 378 КАС України набрали чинності 15 грудня 2017 року, а рішення Волинського окружного адміністративного суду ухвалене 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, приписи ч. 5 ст. 378 КАС України не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли до 15 грудня 2017 року.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, а тому вважає правильним скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про відстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. ст. 310, 312, п. 2 ч. 1 ст.315, ст. ст. 317, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі № 803/1199/17 - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву Офісу великих платників податків ДФС від 05.06.2018 року задовольнити.

Відстрочити виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі № 803/1199/17 до 31 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 року.