Справа № 826/11785/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2018 року № 826/11785/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., суддів Каракашьяна С.К., Чудак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України, третя особа Одеська обласна рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" (надалі також - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (надалі також - відповідач), третя особа Одеська обласна рада (надалі також - третя особа) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. Зокрема просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви ПАТ «Укргазвидобування», поданої листом від 03.02.2017 року №3/2-01-990, щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і гази (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років;

визнати протиправною відмову Державної служби геології та надр України, оформлену листом від 05.05.2017 року №10259/13/12-17, в наданні ПАТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років, поданою листом від 03.02.2017 року №3/2-01-990;

зобов'язати Державну службу геології та надр України вчинити дії з надання ПАТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і гази (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років за заявою, поданою листом від 03.02.2017 року №38/2-01-990, шляхом надання ПАТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метоюгеологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності до пп.13 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (надалі Порядок №615), Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" листом від 03.02.2017 року №3/2-01-990 подало до Державної служби геології та надр України заяву про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років.

До заяви позивачем додано всі документи, передбачені Порядком №615, однак відповідач листом від 05.05.2017 року №10259/03/12-17 відмовив позивачу у наданні спеціального дозволу на підставі пункту 19 Порядку №615 та повернув позивачу заяву з доданими документами у зв'язку з тим, що на даний час підпункт 13 пункту 8 Порядку виключено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №277.

Дану відмову відповідача позивач вважає протиправною, оскільки на час звернення із заявою від 23.03.2017 року пп.13 п.8 Порядку №615 був чинним, а відповідач, в свою чергу, мав прийняти рішення у строки і у порядку, визначеними Порядком №615. Відповідач протиправно відмовив позивачу в отриманні спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідачем на адресу суду подано відзив на заявлений позов в якому зазначив на втрату чинності з 01.04.2017 року пп.13 п.8 Порядку №615. Також зазначено, що наказом Мінприроди №197 від 18.05.2017 року введено в дію протокол засідання Комісії з питань погодження надання надр у користування Міністерства екології та природних ресурсів України, яким відмовлено у наданні погодження надання надр у користування на підставі п.4 Регламенту Мінприроди надання надр у користування у зв'язку з втратою чинності пп.13 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами на підставі Постанови КМУ №277 від 06.04.2016 року.

Крім того, у зв'язку з невідповідністю документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку, відповідачем було відмовлено позивачу у наданні спеціального дозволу на користування надрами та повернута заява разом із пакетом документів.

Представника відповідача зазначено, що підстав для задоволення позову відсутні. До того ж, вимога про зобов'язання надати спеціальний дозвіл на користування надрами є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу, відповідно, не може бути задоволеною судом.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відносини щодо забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, регулюються Кодексом України про надра.

Згідно статті 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

В силу пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року №1174 (далі Положення №1174), центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується на реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр є Держгеонадра України, який здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 4 Положення №1174 встановлено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу, внесення змін до нього врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (Порядок №615).

Так, відповідно до підпункту 13 пункту 8 Порядку №615 (в редакції, що діяла на час подання позивачем заяви від 23.03.2017 року №3/2-01-2520) без проведення аукціону дозвіл надається у разі геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки та видобування корисних копалин акціонерними товариствами, 100 відсотків акцій яких належать державі, та суб'єктами ринку природного газу, на яких для забезпечення загальносуспільних інтересів згідно із законом покладено виконання спеціальних обов'язків на ринку природного газу та у статутному капіталі яких не менш як 100 відсотків акцій належать господарському товариству, єдиним акціонером якого є держава.

Належність позивача до таких суб'єктів не заперечується відповідачем.

Для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті), інформація для здійснення зв'язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 30 днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку (абзац 25 пункту 8 Порядку).

Пунктом 9 Порядку №615 встановлено, що надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції, погоджується з: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин; відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення; Мінприроди - на всі види користування надрами (абзаци 1-4 пункту 9 Порядку №615).

Видача дозволу здійснюється на підставі заяви і документів, зазначених у додатку 1 та погоджується органами, визначеними абзацами другим-четвертим цього пункту (абзац 5 пункту 9 Порядку №615).

Для здійснення погодження орган, який видає дозвіл, не пізніше ніж протягом шести робочих днів з дати реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому-четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів (абзац 7 пункту 9 Порядку №615).

За результатами розгляду документів, надісланих на погодження, органи, зазначені в абзацах другому-четвертому цього пункту, надають погодження, які у паперовому або електронному вигляді надсилають органу, який видає дозвіл (абзац 8 пункту 9 Порядку №615).

У разі ненадання органами, зазначеними в абзацах другому і третьому цього пункту, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 90 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено (абзац 9 пункту 9 Порядку №615).

У разі ненадання Мінприроди погодження протягом 30-денного строку вважається, що надання дозволу ним погоджено (абзац 10 пункту 9 Порядку №615).

Згідно з пунктом 25 Порядку №615 про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього орган з питань надання дозволу видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

З метою попереднього розгляду матеріалів щодо надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, анулювання дозволів та внесення до них змін Держгеонадра або Рада міністрів Автономної Республіки Крим відповідно до повноважень утворює комісію з питань надрокористування та затверджує положення про неї.

Наказ Держгеонадр про надання дозволу розміщується протягом п'яти днів на офіційному веб-сайті Держгеонадр (абзац п'ятий пункту 25 Порядку №615).

Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про зупинення, анулювання, відмову в наданні чи продовження строку дії дозволу розміщується протягом п'яти робочих днів на офіційному веб-сайті відповідного органу (абзац 7 пункту 25 Порядку №615).

Як вбачається із матеріалів справи, 03.02.2017 року ПАТ "Укргазвидобування" звернулося до Держгеонадра із заявою №3/2-01-990 про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і гази (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років, яка зареєстрована Держгеонадра 03.02.2017 року за вх. №3080/02/12-17.

Листом №10259/13-12-17 від 05.05.2017 року Державна служба геології та надр України повернула пакет документів у зв'язку з рішенням Одеської обласної ради відмовою у погодженні надання ПАТ "Укргазвидобування" спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ) газу природного, конденсату, нафти площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря

Суд звертає увагу на те, що станом на березень 2017 року відповідач мав відповідний лист щодо розгляду питань погодження отримання спеціального дозволу публічному акціонерному товариству "Укргазвидобування" щодо родовищ Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря.

У відповідності з положеннями абзацу 25 пункту 8 Порядку №615 протягом 30 днів відповідач мав прийняти відповідне рішення, яке, в свою чергу, у відповідності з абзацом 5 чи 7 пункту 25 Порядку №615, у формі наказу повинно бути протягом 5 (робочих) днів розміщене на офіційному веб-сайті Держгеонадра.

В той же час, відповідач направив на адресу позивача лист №16787/03/12-17 від 04.04.2017 року, в якому зазначив, що Держгеонадра опрацювала заяву ПАТ "Укргазвидобування" про надання спеціального дозволу на користування надрами відповідно до пп.13 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615, та у межах компетенції повідомила, що на даний час пп.13 п. 8 Порядку виключено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №277. При цьому, відповідач повернув пакет документів та повідомив про те, що у наданні зазначеного спеціального дозволу на користування надрами ПАТ "Укргазвидобування" відмовлено відповідно до пункту 19 Порядку.

При задоволені позову часткового суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з абз. 2 п.2 мотивованої частини Рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним сили, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №277 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615, якими виключено підпункт 13 пункту 8 Порядку №615.

Проте, зазначені зміни, якими виключений пп.13 п.8 Порядку №615, набрали чинності з 01.04.2017 року.

В той же час, позивачем подана заява до відповідача про надання спеціального дозволу на користування надрами 03.02.2017 року, тобто під час дії пп.13 п.8 Порядку №615. Враховуючи встановлені вищенаведеними положеннями Порядку №615 терміни розгляду документів та прийняття відповідного рішення, рішення відповідач повинен був прийняти під час дії підпункту 13 пункту 8 Порядку.

Відповідач припустився протиправної бездіяльності щодо неприйняття рішення у встановлений строк з приводу поданої позивачем 03.02.2017 року заяви про надання спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, в даному випадку, до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час чинності підпункту 13 пункту 8 Порядку №615.

При цьому, судом враховується рішення Європейського суду з прав людини у справах "Сєрков проти України" (заява №39766/05), "Щокін проти України" (заяви №23759 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, та якими було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань.

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь позивача при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов'язків такого заявника, а також ролі рішень Європейського суду з прав людини як джерела права в Україні, у суду при розгляді даної справи відсутні підстави для обмежувального тлумачення підпункту 13 пункту 8 Порядку №615.

На підставі зазначеного, позивач відповідно до положень підпункту 13 пункту 8 Порядку №615, які діяли на момент подачі ним документів, має право на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.

Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що відповідачем здійснювався розгляд заяви позивача від 03.02.2017 року та вчинялись дії, визначені Порядком №615 з приводу надсилання документів на погодження відповідним органам, суд вважає, що перша позовна вимога підлягає задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності Державної служби геології та надр України щодо неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви ПАТ "Укргазвидобування", поданої листом від 03.02.2017 року №3/2-01-990 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і гази (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років.

При цьому суд зауважує, що рішення у формі наказу, як передбачено абзацом 7 пункту 25 Порядку №615, відповідачем не приймалось.

Згідно з частиною 5 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

У запереченнях проти позову відповідач зазначав, що згідно пункту 19 Порядку №615 підставами для прийняття рішення про відмову в наданні дозволу є: - подання заявником документів не в повному обсязі; - виявлення у поданих документах недостовірних даних; - невідповідність документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку; - наявність інформації від правоохоронних органів та суб'єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні; - відмова органів, зазначених в абзацах другому - четвертому пункту 9 цього Порядку, у погодженні надання надр у користування. Відповідачем звернуто увагу саме на невідповідність документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку, посилаючись на втрату чинності підпункту 13 пункту 8 Порядку №615.

З відповіді відповідача, викладеної в листі від 05.05.2017 року вбачається, що жодних претензій або зауважень до поданих позивачем документів, їх комплектності або змісту немає. Єдиною підставою для повернення заяви позивача на видачу спеціального дозволу на користування надрами є застосування відповідачем нормативно-правового акту, який набрав чинності після виникнення правовідносин і не передбачає отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.

Позивач вважає, що відповідь у листі Держгеонадра від 05.05.2017 року є саме рішенням останнього про відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами, а тому, відповідно, просив визнати таку відмову протиправною.

Суд, в даному випадку, не погоджується із позивачем, з огляду на недодержання відповідачем вимог абзаців 5 та 7 пункту 25 Порядку №615.

Більше того, рішення Держгеонадра з питань видачі, переоформлення, анулювання та інше спеціальних дозволів на користування надрами, як передбачено Порядком №615, приймається Комісією. Втім у судовому засіданні відповідачем не надано жодних доказів як засідання комісії щодо розгляду питань з приводу поданої позивачем 03.02.2017 року заяви, так і будь-якого прийнятого комісією рішення. Зазначений лист Держгеонадра також не містить посилання на таке рішення комісії.

Тому позовна вимога про визнання протиправною відмову Державної служби геології та надр України, оформлену листом від 05.05.2017 року, задоволенню не підлягає.

На переконання суду, не підлягає задоволенню і вимога позивача зобов'язати Державну службу геології та надр України вчинити дії з надання ПАТ "Укргазвидобування" спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і гази (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років за заявою, поданою листом від 03.02.2017 року №3/2-01-990, шляхом надання ПАТ "Укргазвидобування" спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років, - оскільки суд не може підміняти державний орган, дії якого оскаржуються, та приймати замість нього рішення, яке належить до компетенції виключно цього органу, так як такі дії суду виходять за межі визначених йому законодавцем повноважень.

В даному випадку ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.03.2017 року разом з доданими до неї документами, з урахуванням при цьому висновків суду, викладених у рішенні.

На підставі всього вищевикладеного, колегія суду дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України, третя особа Одеська обласна рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви ПАТ «Укргазвидобування», поданої листом від 03.02.2017 року №3/2-01-990, щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і гази (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років.

Зобов'язати Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", подану листом від 03.02.2017 року №3/2-01-990 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і гази (промислова розробка родовищ) площі Созанського, розташованої в межах південно-західної частини північно-західного шельфу Чорного моря, строком на 30 років, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, 16, ) судові витрати у розмірі 3200,00 грн.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя І.В. Смолій

Судді С.К. Каракашьян

О.М. Чудак