Справа № 440/3872/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 листопада 2018 рокум. ПолтаваСправа №440/3872/18

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Клочко К.І., розглянувши матеріали адміністративного позову Ліквідатора комунального підприємства "Господар" Панова Геннадія Олексійовича до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Шаблій Марини Анатоліївни, треті особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, Ліквідатор Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Бончака Степана Антоновича про скасування реєстраційної дії,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2018 року Ліквідатор комунального підприємства "Господар" Панов Геннадій Олексійович звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Шаблій Марини Анатоліївни, треті особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, Ліквідатор Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Бончака Степана Антоновича про скасування реєстраційної дії припинення юридичної особи у результаті ліквідації Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука (ідентифікаційний код 05384726) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.11.2017 №9003233.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 122, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Для усунення недоліків встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

20.11.2018 на адресу суду надійшла заява про поновлення строків оскарження.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що дізнався про обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом лише 31.10.2018, після отримання витягу з Єдиного державного реєстру Юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того у заяві про поновлення строку, позивач наголошував, що був впевнений , що державну реєстрацію припинення засновника Комунального підприємства "Господар" - Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука не зможуть провести, оскільки згідно з підпунктом 11 частини першої статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" підставою для відмови у державній реєстрації є подача документів щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поряд з цим, суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Відповідно до частини першої статті 10, частини першої статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 05.05.2003 №755-IV /далі - Закон №755-IV/ якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними.

Зокрема, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів відомостей з Єдиного державного реєстру, які актуальні на момент запиту, необхідних для видачі документів /пункт 1 частини другої статті 11 Закону №755-IV/, оприлюднення публічної інформації з Єдиного державного реєстру у формі відкритих даних відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" /пункт 2 частини другої статті 11 Закону №755-IV/.

Тобто, враховуючи обізнаність Ліквідатора комунального підприємства "Господар" Панова Геннадія Олексійовича про прийняте рішення про припинення юридичної особи Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, який є засновником КП "Господар" (наприклад, з опублікованих рішень Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23 грудня 2015 року "Про затвердження структури та граничної чисельності виконавчих органів Кременчуцької міської ради VІІ скликання", від 30 червня 2016 року "Про затвердження проміжних ліквідаційних балансів виконавчих комітетів Автозаводської та Крюківської районних рад м. Кременчука, що ліквідуються, та прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука майна, яке є власністю Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад", від 26 липня 2016 року "Про затвердження проміжного ліквідаційного балансу Автозаводської районної у місті Кременчуці ради"), та беручи до уваги загальнодоступність та відкритість Єдиного державного реєстру, суд вважає, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав значно раніше.

Законодавець пов'язує початок обчислення строку звернення до суду не лише з тим, коли особа суб'єктивно з'ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а й з тим, коли саме вона об'єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, та чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

З системного аналізу норми статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивач мав бути обізнаним про порушення своїх прав та мав змогу звернутись до суду за їх захистом своєчасно, оскільки зі змісту позовної заяви, доданих до позову матеріалів та заяви про поновлення строку вбачається, що позивачу було відомо про перебування Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука у стані припинення за рішенням засновників.

При цьому, впевненість позивача у тому, що "державну реєстрацію припинення засновника Комунального підприємства "Господар" - Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука не зможуть провести" (як зазначено у заяві про поновлення строків оскарження) судом не може розцінюватися як поважна підстава для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Разом з тим, з позовом до суду позивач звернувся лише 02.11.2018 (через 11 місяців з дня вчинення оскаржуваної реєстраційної дії), тобто з порушенням шестимісячного строку, передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України.

Доказів неможливості звернутися з даним позовом у визначені процесуальним законом строки позивач не надав.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після спливу таких строків відносини вважаються стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані /див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45/. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними /рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33/.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі №816/1630/17 (номер в ЄДРСР 73604918).

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено підстав пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними.

Натомість указані представником позивача підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнано судом неповажними.

Крім того, поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності, порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги те, що позивачем не наведено поважних підстав для поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та повернути позовну заяву позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтею 123, пунктом 9 частини четвертої статті 169, статями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Ліквідатора комунального підприємства "Господар" Панова Геннадія Олексійовича до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Шаблій Марини Анатоліївни, треті особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, Ліквідатор Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Бончака Степана Антоновича про скасування реєстраційної дії повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя К.І. Клочко