Справа № 805/365/16-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2018 року

Київ

справа №805/365/16-а

адміністративне провадження №К/9901/19480/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2016 (суддя - Галатіна О.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 (головуючий суддя - Арабей Т.Г. судді: Геращенко І.В., Міронова Г.М.) у справі №805/365/16-а за позовом Приватного підприємства «Астон» до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Приватне підприємство «Астон» (далі - ПП «Астон») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - ДПІ у м. Краматорську) №/6992, №/6991 від 24.11.2015, №/1221, №/1222 від 31.08.2015.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ у м. Краматорську оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2016, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у м. Краматорську посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 139, 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідач зазначає, що враховуючи податкову інформацію щодо постачальників позивача, а також вимоги законодавчих норм, первинні документи складені позивачем за наслідками господарських операцій із зазначеним контрагентом складені з порушенням, у зв'язку з чим не підтверджено факт здійснення таких господарських операцій та відсутні підставі для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та валових витрат вартості придбаних послуг та товарно-матеріальних цінностей.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ПП «Астон» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій, ДПІ у м. Краматорську проведено планову документальну перевірку ПП «Астон» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, з питань дотримання вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, про що складено акт від 10.08.2015 №3/05-15-22-02-31054936.

За наслідками проведеної перевірки відповідач, зокрема, дійшов висновку про порушення позивачем:

- пункту 22.1 статті 22, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 138.8.1 пункту 138.8, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України; підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, з огляду на неправомірне формуванням даних податкового обліку при придбанні підрядних робіт у ТОВ «Укрторгтрансінвест» та товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Трейд Нік», ТОВ «Укрславресурс», ПВП «Квадро», ТОВ «Мега-Металскло» з підстав непідтвердження реального характеру здійснених операцій.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилався на результати контрольних заходів щодо контрагентів позивача (довідка про результати зустрічної звірки ТОВ «Укрславресурс» від 24.12.2014 №61/05-22-22-02/32536262, акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Трейд Нік» від 30.04.2014 №1245/26-55-22-01/38652014, акт про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Укрторгтрансінвест» від 27.05.2015 №2/12-36-22-03/10/38280479 та дані АС «Податковий блок»), де вказано про відсутність у них в достатній кількості майна, основних фондів та трудових ресурсів, необхідних для провадження фактичної господарської діяльності та виконання договірних зобов'язань перед контрагентами; зазначено відсутність задекларованих податкових зобов'язань у спірні податкові періоди у ТОВ «Укрславресурс», ПВП «Квадро» з податку на додану вартість, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з отримання товарно-матеріальних цінностей та послуг від спірних постачальників та їх подальше використання в господарській діяльності.

На підставі названого акту перевірки, та за результатами адміністративного оскарження, ДПІ у м. Краматорську прийнято оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення, а саме:

від 24.11.2015 №/6992, згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 1620236,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 405059грн.;

від 24.11.2015 №/6991, згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2316331,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 579082,75 грн.;

від 31.08.2015 №/1221, згідно з яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 192604грн.;

від 31.08.2015 №/1222, згідно з яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 140956,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що господарські операції по придбанню позивачем послуг та товарно-матеріальних цінностей у спірних контрагентів є реальними, фактично відбулися та безпосередньо пов'язані з власною господарською діяльністю, у зв'язку з чим прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень є неправомірним.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.

Як з'ясовано судами, на виконання умов договору підряду від 21.02.2014 №896-02, укладеного між ПП «Астон» (Замовник) та ТОВ «Укрторгтрансінвест» (Підрядник), підрядником було виконано роботи з обслуговування та ремонту обладнання замовника, що знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, буд.2В з урахуванням специфікації.

Також, між ПП «Астон» (Замовник) та ТОВ «Укрторгтрансінвест» (Підрядник) було укладено договір підряду від 08.01.2014 №080114/1, за умовами якого підрядник зобов'язується на умовах, встановлених цим договором, надати послуги, перелік яких вказаний сторонами у специфікаціях до договору (ремонт оснащення).

Факт виконання зазначених угод підтверджується наступними первинними документами: специфікаціями до договорів, актами надання послуг, рахунками на оплату, інвентаризаційним описом основних засобів, договірними цінами на будівництво, локальними кошторисами на будівельні роботи, підсумковими відомостями ресурсів до локального кошторису.

Також, на виконання умов договору поставки від 20.01.2014 №55870-05, укладеного між ПП «Астон» (Покупець) та ТОВ «Трейд Нік» (Постачальник), останній надає у власність покупця товар (опока металева, вибивна вібраційна решітка), загальну кількість та одиницю виміру, ціну якого буде обумовлено у специфікаціях до договору.

Факт виконання зазначеної угоди підтверджується наступними первинними документами: видатковими накладними, рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними, прибутковими накладними, оборотами по рахункам з контрагентом.

Між позивачем та ТОВ «Укрславресурс» укладеного договір поставки від 25.05.2010 №25-05/10 з додатком про терміну дії договору по 31.12.2015 року, відповідно до якого постачальником було поставлено у власність покупця товар, номенклатура, кількість та ціна якого, були вказані в специфікаціях до Договору.

Факт виконання зазначеної угоди та реальність здійснення господарської операції підтверджується наступними первинними документами: виписками з сертифікатів якості, специфікаціями до договору, подорожніми листами, журналом реєстрації довіреностей на підприємстві за серпень 2014 року, прибутковими накладними, рахунками-фактурами, актами приймання робіт, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними.

На виконання договору поставки від 25.10.2013 №01/25/10-13, укладеному між ПП «Астон» (Покупець) та ПВП «Квадро», постачальником було поставлено у власність покупця жмих соняшниковий за ціною, що вказана в специфікаціях до договору.

Факт виконання зазначеної угоди підтверджується наступними первинними документами: видатковою накладною, договором зберігання ТМЦ (жмиху соняшника) від 30.09.2014 №01/30/09-14, актом здачі-приймання майна до договору зберігання від 30.09.2014, журналом реєстрації довіреностей на підприємстві за вересень 2014 року.

Крім того, на виконання договору від 16.07.2012 №16-07-12, укладеному між ПП «Астон» (Покупець) та ТОВ «Мега-Металскло» (Продавець) продавцем було поставлено покупцю продукцію згідно специфікацій.

Факт виконання зазначеної угоди підтверджується наступними первинними документами: оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201, рапортами заливки, видатковими накладними, рахунками-фактурами, товарно-транспортними накладними, виписками з сертифікатів якості, подорожніми листами, видатками матеріалів за дільницею, актами звірки взаєморозрахунків, прибутковими накладними.

Факт здійснення господарських операцій зі всіма контрагентами позивача підтверджуються актами взаєморозрахунків. Розрахунки між сторонами за вищезазначеними угодами здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується виписками банку з урахуванням договорів про переуступку боргу.

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

ДПІ у м. Краматорську, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ПП «Астон» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На підтвердження подальшого використання в своїй господарській діяльності придбаних у контрагентів - постачальників товарів/послуг виготовлення продукції, позивачем було надано договори на придбання у позивача технологічного обладнання від 19.12.2013 № 3520 та від 25.10.2013 № 20/2013/1928, укладеними між позивачем (продавцем) та ПАТ «ММК ім. Ілліча», ВАТ «Запоріжсталь» (покупці) відповідно.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його постачальники були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені іншими особами, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, посадовими особами ДПІ у м. Краматорську під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відсутність окремих товарно-транспортних накладних та недоліки в їх заповненні не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що спірні господарські операції із зазначеними контрагентами є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду