Справа № 0940/2139/18
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"23" листопада 2018 р. справа № 0940/2139/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження подання головного державного виконавця Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53446491, -

В С Т А Н О В И В:

Снятинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області звернувся до суду з поданням про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53446491.

Заява мотивована тим, що 10.10.2018 року ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" звернулась до Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53446491, у зв'язку з тим, що між ТОВ "Фінансова компанія "Серет", яке 29.06.2017 року змінило найменування на ТОВ "Нью Файненс Сервіс", та ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" укладено договір факторингу від 28.02.2017 року, згідно умов якого ТОВ "ФК "Рантье" відступило (передано у власність) Фактору - ТОВ "Нью Файненс Сервіс" (новому кредитору) з 28.02.2017 року, а Фактор, відповідно до даного Договору набув право грошової вимоги за кредитним договором № V01.223.71447 від 18.12.2015 року. У зв'язку з чим, просить замінити стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53446491.

Державний виконавець, представники сторін та інших зацікавлених осіб в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час і місце розгляду даного подання повідомлялися судом.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розгляду подання про заміну сторони виконавчого провадження в порядку письмового провадження.

Дослідивши зміст подання державного виконавця та долучені до нього матеріли, суд зазначає наступне.

13.11.2018 року головним державним виконавцем Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області внесено до суду подання про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53446491 з виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 35814,45 грн. на користь ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" за кредитним договором № V01.223.71447 від 18.12.2015 року.

Зокрема, державний виконавець просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні, так як 28.02.2017 між ТОВ "Фінасова компанія "Серет", яке 29.06.2017 змінило найменування на ТОВ "Нью Файненс Сервіс", та ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" укладено договір факторингу, згідно якого останнє відступило фактору право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Частиною 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, яка міститься в розділі IV КАС України "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини поняття "суд, встановлений законом" передбачає розуміння суду, як юрисдикційного органу, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом. ЄСПЛ у рішеннях наголосив, що поняття "суд, встановлений законом", стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування "суду", але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді ("Coeme та інші проти Бельгії" №3249296 та ін., рішення від 22 червня 2000 року; "Gurov проти Молдови" №3645502, рішення від 11 липня 2006 року; "Олександр Волков проти України" №21722/11, рішення від 9 січня 2013 року; "DMD Group A.S. проти Словаччини" №1933403, рішення від 5 жовтня 2010 року; "Сокуренко і Стригун проти України" №№29458/04 та 29465/04, рішення від 20 липня 2007 року).

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року за № 1402-VIII, суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства між собою - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, суб'єктний склад та характер спірних матеріальних правовідносин. Таким критерієм може бути також і пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, на відміну від розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України, розділ VI Цивільного процесуального кодексу України встановлює порядок вирішення процесуальних питань, пов'язаних не тільки з виконанням судових рішень у цивільних справах, а і рішень інших органів (посадових осіб).

Зокрема даний розділ ЦПК України містить статтю 442, яка теж регламентує порядок заміни сторони виконавчого провадження.

При цьому, як вбачається з назви розділу Кодексу, в якому міститься дана стаття, положення останньої поширюються не тільки на судові рішення у цивільних справах, а і на рішення інших органів (посадових осіб).

Таким чином, ЦПК України містить пряму вказівку на вид судочинства, зокрема цивільне, в якому слід вирішувати питання щодо заміни стягувача в даному виконавчому провадженні.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції. За загальним правилом основний спосіб розмежування предметної юрисдикції полягає в розмежуванні за видом спірних правовідносин.

Відповідно до матеріалів подання державного виконавця відносини між сторонами вищезгаданого виконавчого провадження є цивільно-правовими як такі, що виникли внаслідок укладення та виконання кредитного договору.

Наведене виключає можливість розгляду даного подання в порядку, визначеному статтею 379 КАС України, а відтак останнє слід залишити без задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 241-243, 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53446491 - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала постановлена під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Матуляк Я.П.