Справа № 825/2218/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2218/18 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О.,

Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі-позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі-відповідач) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку про розмір грошового забезпечення, яка видана на підставі рішення суду від 20.12.2017, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1036 від 28.12.2016. Однак відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії з тих підстав, що постановою КМУ № 1036 від 28.12.2016 не визначено умов, порядку та розмірі перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки положеннями статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок пенсії проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами, що в даному випадку було зроблено позивачем.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 р. адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 14027) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П'ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з підстав, зазначених у листі від 27.04.2018.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії на підставі довідки про розмір мого грошового забезпечення від 23.03.2018 № 4.3-217, виданої Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 ( додаток 2 ), починаючи з 01.01.2017. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано, що здійснення позивачу перерахунку та виплати пенсії без врахування вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» від 21 лютого 2018 р. N 103, в тому числі і для колишніх працівників пенітенціарної служби є неможливим.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2017, яке набрало законної сили 22.01.2018, зобов'язано Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України надати ОСОБА_3 довідку про розмір грошового забезпечення на посаді начальника Чернігівського міського відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України для перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (додаток 2).

На виконання вказаного рішення суду, Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції позивачу видано довідку про розмір грошового забезпечення від 23.03.2018 № 4.3-217, в якій зазначено, що посадовий оклад начальника Чернігівського міського відділу КВІ управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області станом на 01.01.2017 року складає 1820 грн.; оклад за військове звання на момент звільнення складав 130 грн.; розмір надбавки за вислугу років на момент звільнення складав 35% від посадового окладу станом на 01.04.2005 та окладу за військове звання; розмір надбавки за особливо важливі завдання на момент звільнення складав 50% від посадового окладу станом на 01.04.2005, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; середній розмір премії складав 82%* від посадового окладу станом на 01.04.2005, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років. У примітках зазначено, що розмір премії вказано станом на 01.04.2012 відповідно до постанови КМУ України від 23.04.2012 № 355 (а.с. 14).

03.04.2018 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії, додавши до неї вищевказану довідку.

27.04.2018 отримала відповідь за вих. № 2749/03/А-12, в якій відповідач повідомив, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, оскільки постановою КМУ №1036 від 28.12.2016 не визначено умов, порядку та розмірів перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення. Пенсія, на думку відповідача, виплачується позивачу згідно з чинним законодавством України (а.с. 12-13).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Закон № 2262-XII також визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку раніше призначених пенсій є також додаткові документи, подані пенсіонерами.

Як вже встановив суд, на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.12.2017, Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції видано довідку про розмір грошового забезпечення від 23.03.2018 № 4.3-217, яка в подальшому надана позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Суд першої інстанції вірно відхилив посилання відповідача на те, що довідка не відповідає формі, встановленої додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008, тому не може бути прийнята до виконання, суд вважає безпідставними, оскільки остання видана не відповідно до вказаного Порядку, а на виконання рішення суду, яке, в силу статті 14 КАС України, є обов'язковим для виконання.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2016 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, суд зазначає, що обов'язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб'єктами наділеними владними повноваженнями покладається конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997р. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною. Статтею 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України до яких відносяться також і пенсійні органи. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а зміни у законодавстві чи інші вказівки щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем проживання.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у рішенні від 22.04.2014 № 21-484/а13.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фону України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, перерахунок та виплата провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Постанова КМУ № 1036 від 28.12.2016, згідно якої внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 1294, набрала чинності 01.01.2017.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позивач має право на здійснення перерахунку розміру пенсії з 01.01.2017.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з підстав, зазначених у листі від 27.04.2018 та, як наслідок, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії з 01.01.2017 на підставі довідки про грошове забезпечення та перерахунок пенсії, виданої Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 23.03.2018 № 4.3-217.

Колегія суддів вважає також вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити виплату різниці пенсії за минулий час згідно діючого законодавства, з огляду на те, що вказані вимоги є передчасними, а в суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде здійснено перерахунок пенсії.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що рішенням суду першої інстанції не було враховано, що здійснення позивачу перерахунку та виплати пенсії без врахування вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» від 21 лютого 2018 р. N 103 є неможливим, оскільки саме вказаною постановою визначено механізм такого перерахунку.

В той же час, колегія суддів враховує, що судом першої інстанції не визначалися складові та механізм здійснення суми перерахунку пенсії, а лише надавалася оцінка діям відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення на посаді начальника Чернігівського міського відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України для перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 р. № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 (додаток №2), виданої Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, яка була видана підставі судового рішення. Таким чином, визначення складових довідки про грошове забезпечення не є предметом розгляду даної справи, позаяк їм була надана оцінка рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2017 р. по справі № 750/11219/17.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 21.11.2018 р.