Справа № 804/3743/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30 липня 2018 року Справа № 804/3743/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі - Воробйовій П.В.
представника позивача Костенко О.А.
представника відповідача Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Відділу освіти П'ятихатської районної державної адміністрації до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН-156/260/АВ/МГ-ФС/170, -
23 травня 2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Відділу освіти П'ятихатської районної державної адміністрації до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН-156/260/АВ/МГ-ФС/170.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
За наслідками інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю було складено акт від 20 березня 2018 року №28/4.2-10, в якому відповідач дійшов помилкового висновку щодо порушення суб'єктом господарювання законодавства про працю, та як наслідок, неправомірно виніс постанову №ДН-156/260/АВ/МГ-ФС/170 від 11.04.2018 р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 37 230 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 р. по справі було відкрито провадження та справа призначена до розгляду в судовому засіданні.
Представник позивача з`явилася у судове засідання, вимоги заявленої позовної заяви підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання також з`явився, щодо задоволення заявленої позовної заяви заперечував, надав до суду відзив на нього від 25.06.2018 р., в якому зазначав наступне.
В період з 14.03.2017 р. по 20.03.2017 р., на підставі наказу №124-1 від 14.03.2018 р. та направлення на проведення перевірки №32/4.2-10 від 14.03.2018 р. за зверненням працівника, Головним управлінням було проведено інспекційне відвідування Відділу освіти П'ятихатської районної державної адміністрації з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.
У поданому відзиві повноважним представником відповідача зазначено, що під час інспекційного відвідування було виявлено та зафіксовано в акті інспекційного відвідування № 28/4.2-10 від 20.03.2018 р. відповідні порушення вимог законодавства про працю.
Відповідно до вимог статті 121 КЗпП України «Працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями.
Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.
За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада).
Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку".
Також, під час інспекційного відвідування встановлено порушення вимог ч. 1 ст. 121 КЗпП України.
Відповідно до наказу Департаменту освіти і науки Дніпропетровської ОДА від 01.12.2016 року № 819/0/212-16 «Про затвердження планів підвищення кваліфікації та професійної компетентності керівників та педагогічних працівників закладів освіти області на 2017 рік» було видано наказ по відділу освіти П'ятихатської РДА від 04.01.2017 року № 06-к/тр «Про затвердження плану підвищення кваліфікації та професійної компетентності керівників та педагогічних працівників закладів освіти району на 2017 рік», відповідно до якого ОСОБА_3 направлялася на курси вчителів математики та інформатики з 17.10.2017 р. по 27.10.2017 р.
В зв'язку зі змінами в навантаженні з 01 вересня 2017 року ОСОБА_3 було направлено ще додатково на курси підвищення кваліфікації з фізики, тому наказом по відділу освіти П'ятихатської РДА від 19 вересня 2017 року № 192-к/тр «Про направлення педагогічних працівників району на курсову перепідготовку у жовтні 2017 року» зміненено тип та терміни курсової перепідготовки.
На підставі зазначеного вище, директор Вільнівської загальноосвітньої школи І-ІII ступенів П'ятихатської районної ради Дніпропетровської області, Рудніченко Тетяна Володимирівна наказом від 13 жовтня 2017 року № 07-к/тм «Про курсову перепідготовку вчителя математики ОСОБА_3» направила вчителя математики та фізики ОСОБА_3 на курси підвищення кваліфікації з 17 жовтня 2017 року по 03 листопада 2017 року.
Після проходження курсової перепідготовки вчителем у строки, передбачені законодавством, був наданий до централізованої бухгалтерії звіт про використання коштів на суму 1 178 грн. (витрати на проїзд та добові, але в зв'язку з відсутністю планових призначень на відрядження в органах УДКСУ не було можливості зареєструвати зобов'язання.
Відтак, представник відповідача зазначає, що витрати на проїзд та добові ОСОБА_3, згідно звіту про використання коштів від 06.11.2017 р. позивачем не виплачені.
Протягом року відділом освіти направлялися відповідні звернення щодо надання додаткових коштів на виплату відряджень на голову П'ятихатської РДА, голову П'ятихатської районної ради, начальника фінансового управління П'ятихатської РДА, однак додаткових коштів надано не було.
На підставі зазначеного вище, та в порушення норм ст.ст.121, 122 КЗпП України, повноважний представник відповідача зазначає, що виплати, при направлені працівника для підвищення кваліфікації є мінімальними державними гарантіями, яких повинні дотримуватись роботодавця.
Однак, вчитель - ОСОБА_3, перебуваючи у службовому відрядженні - курси підвищення кваліфікації з 17 жовтня 2017 року по 03 листопада 2017 року, не отримала відшкодування витрат на суму 1 178 грн. у зв'язку з службовими відрядженнями.
Відтак, відповідач вважає оскаржувану постанову Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області №ДН-156/260/АВ/МГ-ФС/170 від 11.04.2018 р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в розмірі 37 230 грн. винесеною у відповідності до норм чинного законодавства України та просить у задоволенні пред'явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні, призначеному на 30.07.2018 р., судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники сторін не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті, та здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 30.07.2018 р.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд даної позовної заяви за їх участі та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.
При цьому, суд зазначає, що 30.07.2018 р. повноважним представником позивача було подано клопотання про подальший розглдя справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Зазначеним вище актом від 20.03.2018 р. №28/4.2-10 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було виявлено відповідні порушення, а саме:
Відповідно до вимог статті 121 КЗпПУ «Гарантії і компенсації при службових відрядженнях»: працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада).
Працівникам, які направлені у службове відрядження оплата праціза виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і в розмірі такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.
Під час інспекційного відвідування встановлено порушення вимог ч 1 ст.121 КЗпПУ.
Згідно наказу Департаменту освіти і науки Дніпропетровської ОДА від 01.12.2016 року № 819/0/212-16 «Про затвердження планів підвищення кваліфікації та професійної компетентності керівників та педагогічних працівників закладів освіти області на 2017 рік» було видано наказ по відділу освіти П'ятихатської РДА від 04.012017 року № 06-к/тр «Про затвердження плану підвищення кваліфікації та професійної компетентності керівників та педагогічних працівників закладів освіти району на 2017 рік», відповідно до якого ОСОБА_3 направлялася на курси вчителів математики та інформатики з 17.10.2017 по 27.10.2017 року.
В зв'язку зі змінами в навантаженні з 01 вересня 2017 року ОСОБА_3 було направлено ще додатково на курси підвищення кваліфікації з фізики, тому наказом по відділу освіти П'ятихатської РДА від 19 вересня 2017 року № 192-к/тр «Про направлення педагогічних працівників району на курсову перепідготовку у жовтні 2017 року» зміненено тип та терміни курсової перепідготовки.
Враховуючи вищевикладене, на основі вищевказаних документів директор Вільнівської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів Пятихатської районної ради Дніпропетровської області Рудніченко Тетяна Володимирівна наказом від 13 жовтня 2017 року № 07-к/тм «Про курсову перепідготовку вчителя математики ОСОБА_3» направила вчителя математики та фізики ОСОБА_3 на курси підвищення кваліфікації з 17 жовтня 2017 року по 03 листопада 2017 року.
Після проходження курсової перепідготовки вчителем у строки, передбачені законодавством, був наданий до централізованої бухгалтерії звіт про використання коштів на суму 1178 грн. (витрати на проїзд та добові), але в зв'язку з відсутністю планових призначень на відрядження в органах УДКСУ не було можливості зареєструвати зобов'язання.
Відповідно до Пояснення начальника відділу освіти Костенко О.А., рішенням сесії П'ятихатської районної ради від 23 грудня 2016 року № 126-10/VII «Про районний бюджет на 2017 рік» затверджено бюджет відділу освіти, виділено кошти на відрядження по загальноосвітніх закладах району в сумі 36 000,00 грн., при чому повна потреба у забезпеченні коштами на відрядження складала 151 860,00 грн. Протягом року відділом освіти направлялися відповідні звернення щодо надання додаткових коштів на виплату відряджень на голову П'ятихатської РДА, голову П'ятихатської районної ради, начальника фінансового управління П'ятихатської РДА (Лист від 13.07.2017 № 675/17, від 27.10.2017 № 1033/17), але додаткових коштів надано не було.
Таким чином, вчитель ОСОБА_3, перебуваючи у службовому відрядженні - курси підвищення кваліфікації з 17 жовтня 2017 року по 03 листопада 2017 року, не отримала відшкодування витрат на суму 1 178 грн. у зв'язку з службовими відрядженнями, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 121 КЗпПУ.
В матеріалах справи містяться відомості, що позивачем - Відділом освіти П'ятихатської районної державної адміністрації при формуванні бюджету району на 2017 рік направлявся бюджетний запит на 2017-2019 роки додатковий (Форма 2017-3) на закладення коштів на відрядження (КПКВК 1011020) в сумі 94 934 грн.
При цьому, суд зазначає, що видатки на відрядження (КПКВК 1011020) на 2017 рік були затвердженні не в повному обсязі та склали 36 000 грн., що підтверджується листом фінансового управління П'ятихатської райдержадміністрації від 16 квітня 2018 року №13-01-16/273-18, копія якого міститься в матеріалах справи.
Правовідносини сторін, пов'язані з визначенням правових та організаційних засад, основних принципів і порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються нормами Конституції України, Кодексу законів про працю України, закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96; Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390; Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому «на підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених відповідним законом.
«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.1 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державним наглядом (контролем) є діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст.3 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» основними принципами державного нагляду (контролю), зокрема, є і: рівності прав і законних інтересів усіх суб'єктів господарювання; гарантування прав і законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб'єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб'єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно - правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно - правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/ або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь - якого іншого планування щодо притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Відповідно до ч.10 ст.4 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», серед загальних вимог до здійснення державного нагляду (контролю) відноситься, зокрема і така, що посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з'ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу,здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь - яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Відповідно до ст.ст. 5 - 7 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначаються планові та позапланові заходи здійснення державного нагляду (контролю), розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю).
Відповідно до ст.8 наведеного вище закону України, при визначенні повноважень та обов'язків органів державного нагляду (контролю), зазначаються, зокрема, і такі обов'язки, як: повне, об'єктивне та неупереджене здійснення державного нагляду (контролю) у межах повноважень, передбачених законом; дотримання ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання, утримання від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб'єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб'єктів господарювання; дотримання встановлених законом приписів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю,зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до п.6 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Держпраці для виконання покладених на неї завдань, має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь - яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці; безперешкодно, без попереднього повідомлення проходити до будь - яких виробничих, службових, адміністративних приміщень юридичних осіб (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичних осіб, які використовують найману працю.
Відповідно до п.п.2, 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 встановлено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці, та надано інспектору право проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до п.19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Відповідно до п.31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, за письмовою заявою роботодавця інспектори праці можуть проводити аналіз стану дотримання законодавства про працю та надавати рекомендації щодо його застосування.
За результатами проведеного аналізу складається довідка.
Відповідно до ст. 121 Кодексу законів про працю, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями.
Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.
За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада).
Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.
Так, з урахуванням ч.1 ст.121 КЗпП України відповідачем було винесеного постанову №ДН-156/260/АВ/МГ-ФС/170 від 11.04.2018 р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в розмірі 37 230 грн.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Так, інспекційне відвідування позивача за результатами якого сформовано акт перевірки №28/4.2-10 від 20.03.2018 р. було призначено та здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, що позивачем не заперечується.
Також, суд вважає обґрунтованими висновки відповідача в акті перевірки №28/4.2-10 від 20.03.2018 р., щодо використання коштів ОСОБА_3 на суму 1 178 грн. під час проходження курсової перепідготовки з 17 жовтня 2017 р. по 03 листопада 2017 року, та не спростовані будь-якими належними та допустимими, в розумінні ст.ст.73-76 КАС України, доказами з боку позивача.
Встановлені в акті перевірки порушення підтверджується відповідними доказами, наведеними в матеріалах справи, натомість позивачем не надано доказів та обґрунтованих пояснень щодо спростування виявлених порушень, окрім надісланих на адресу Голови П'ятихатської районної державної адміністрації Саламахи С.В., Голови П'ятихатської районної ради Галаган Р.Г. та Начальника фінансового управління П'ятихатської районної державної адміністрації Тахмазової Л.Г. запитів як від 13.07.2017 р. №675/17, так і від 27.10.2017 р. №1033/17 щодо порушення клопотань на черговій сесії районної ради щодо виділення додаткових коштів, зокрема, на курсову перепідготовку та відрядження.
Будь-яких інших дій щодо відшкодування витрат на проїзд та добові ОСОБА_3, відповідачем здійснено не було.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 р. у справі №175/1665/17 (адміністративне провадження №К/9901/9550/18).
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Таким чином, постанова Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в розмірі 37 230 грн. відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України і скасуванню не підлягає.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Відділу освіти П'ятихатської районної державної адміністрації до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН-156/260/АВ/МГ-ФС/170 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви Відділу освіти П'ятихатської районної державної адміністрації до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН-156/260/АВ/МГ-ФС/170, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 1 762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Відділу освіти П'ятихатської районної державної адміністрації до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН-156/260/АВ/МГ-ФС/170 - відмовити у повному обсязі.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова