Справа № 809/664/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/765/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (суддя суду І інстанції: Гундяк В.Д.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 40 хв. 27.07.2018р. м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 01.08.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

10.04.2018р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати припис відповідача Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській обл. від 06.03.2018р. щодо господарської будівлі по АДРЕСА_1 Івано-Франківської обл.; понесені судові витрати стягнути з відповідача (Т.1, а.с.5-8).

Ухвалою суду від 13.06.2018р. залучено до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 (Т.1, а.с.168-169).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.1, а.с.236-241).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржила позивач ОСОБА_2, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та винести нову постанову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити (Т.2, а.с.4-7).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не встановлено дійсних обставин справи, не враховано дію законодавства в часі, при цьому відповідачем застосовано неналежний і недоцільний спосіб усунення виявленого порушення у сфері містобудівної діяльності, а також не застосовано амністію на самочинне будівництво.

Зокрема, спірна будівля була спроектована у 2008 році та фактично зведена в 2012 році, що стверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки. В складених актах перевірок чітко не визначені норми, які порушені позивачем, обміри та графічні матеріали, що доводять відхилення від схеми забудови земельної ділянки. При цьому, фундамент на об'єкті є відсутнім, господарська споруда не є капітальною і не може бути новим будівництвом в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також судом не перевірені докази повноважень головного інспектора відповідача, а накази на проведення перевірки були надані позивачу лише після звернення до суду.

Відповідачем Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській обл. і третьою особою ОСОБА_4 скеровані до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, в якому останні вважають її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошують на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, 19-24, а.с.35-35).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, на підставі звернення ОСОБА_4 від 20.12.2017р. відповідачем видано наказ № 879-П від 26.12.2017р. та направлення № 905/1009/м.7/2017 від 26.12.2017р. для проведення планового (позапланового) заходу щодо дотримання суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. (Т.1, а.с.92).

З виходом на місце встановлено, що будівництво господарської споруди по АДРЕСА_1 Івано-Франківської обл. здійснено із відхиленням від схеми забудови земельної ділянки будівельного паспорта, чим забудовником порушено вимоги п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про основи містобудування».

Разом з тим, на час проведення цієї перевірки забудовник був відсутнім на об'єкті будівництва (Т.1, а.с.88-91).

Рішенням та наказом відповідача № 1 від 03.01.2018р. скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ІФ 2 від 03.09.2012р. та виключено запис з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (Т.1, а.с.24, 25, 123).

У подальшому відповідачем були видані наказ № 53-П/1009/1.5/2018 від 12.02.2018р. та направлення № 53/1009/m.7/2018 від 12.02.2018р., проте повторно встановлено відсутність забудовника на об'єкті будівництва (Т.1, а.с.93, 94, 96, 97-99).

На підставі чергової скарги ОСОБА_4 відповідачем видано наказ № 79-П/1009/1.5/2018 від 01.03.2018р. та направлення № 79/1009/m.7/2018 від 01.03.2018р. для проведення планового (позапланового) заходу щодо дотримання суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (Т.1, а.с.192, 193).

На підставі наведеного головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Яворським М.Й. здійснена упродовж 01.03.2018р. - 06.03.2018р. позапланова перевірка щодо дотримання суб'єктом містобудування ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті із будівництва господарської споруди по АДРЕСА_1 Івано-Франківської обл.

Під час перевірки встановлено, що будівництво господарської споруди проведено позивачем за відсутності будівельного паспорта, так як будівля, яка б мала бути споруджена відповідно до наявного у ОСОБА_2 будівельного паспорта, запланована у іншому місці.

Отже, у зв'язку із здійсненням будівництва з відхиленням від схеми забудови земельної ділянки, господарська споруда фактично збудована без відповідного будівельного паспорта.

За результатами перевірки відповідачем оформлені Акт від 06.03.2018р., складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, протокол від 06.03.2018р. про адміністративне правопорушення та припис від 06.03.2018р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (Т.1, а.с.28, 194-211).

Спірним приписом зобов'язано позивача усунути виявленні порушення вимог законодавства до 06.04.2018р. шляхом виготовлення дозвільних документів або приведення до первинного стану об'єкта, який збудований з відхиленням від схеми забудови будівельного паспорта.

Постановою № 34/1009/m6/2018 по справі про адміністративне правопорушення від 15.03.2018р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП (Т.1, а.с.29).

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської обл. від 10.05.2018р. у справі № 354/303/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і житловим будинком та стягнення моральної шкоди вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській обл. реєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт по будівництву господарської будівлі та вводити в експлуатацію господарську будівлю ОСОБА_2, що знаходиться по АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.120-122).

При вирішенні наведеного спору колегія суддів виходить з наступного.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком здійснення державного архітектурно- будівельного контролю, затв. постановою КМ України № 553 від 23.05.2011р. (в редакції, чинній на момент виникнення цих відносин).

Приписами зазначеного Закону установлено:

ст.27 - забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

ст.34 - замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим КМ України.

ст.41- державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Вищевказаним Порядком передбачено:

п.2 - державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

п.7 - позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

п.16 - за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

п.17 - у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

п.19 - припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Відповідно до п.2.16. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України № 103 від 05.07.2011р., після направлення замовником відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідних органів Держархбудінспекції будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт.

Із урахуванням наведених норм та фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що у зв'язку із поданням третьою особою ОСОБА_4 численних заяв та скарг щодо здійснення позивачем незаконного будівництва, у відповідача були наявними підстави призначення та проведення вищезгаданої перевірки.

Під час проведення упродовж 01.03.2018р. - 06.03.2018р. цієї перевірки посадовою особою виявлено, що будівництво господарської споруди проведено позивачем за відсутності будівельного паспорта, так як будівля, яка б мала бути споруджена відповідно до наявного у ОСОБА_2 будівельного паспорта, запланована у іншому місці.

Такий висновок стверджується також наявними матеріалами справи, зокрема, відповідно до будівельного паспорта № 76 від 25.03.2008р. передбачено будівництво житлового будинку, господарської споруди; у технічному паспорті № 28518652 від 09.08.2012р. на садибний (індивідуальний) житловий будинок вказані житловий будинок площею 115,8 кв.м, літня кухня площею 25,9 кв.м; згідно проекту господарської будівлі № 198-29-12 від 16.08.2012р. та експлікації генплану забудови ділянки М 1:500 передбачено: існуючий житловий будинок, існуючу господарську споруду, існуючу криницю та проектна господарська споруда (п.1 проекту зазначено, ТЕП - фундамент з монолітного блоку); в повідомленні № ІФ 2 від 03.09.2012р. про початок виконання будівельних робіт міститься покликання на будівельний НОМЕР_1 від 25.03.2008р., в якому господарська будівля не передбачена (Т.1, а.с.13-18, 19-23, 26-27, 45-57, 58-68, 69-70).

Щодо допущених, на думку позивача, порушень під час проведення позапланового заходу (невручення копії наказу та направлення на проведення перевірки), слід зазначити, що суб'єкт містобудування, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, то така обставина нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки.

Будівельний паспорт забудови земельної ділянки після направлення повідомлення про початок будівельних робіт є підставою для виконання таких робіт.

Разом з тим, проведеною перевіркою встановлено, що будівництво господарської споруди проведено позивачем за відсутності будівельного паспорта, так як будівля, яка б мала бути споруджена відповідно до наявного у ОСОБА_2 будівельного паспорта, запланована у іншому місці. Тобто, у зв'язку з здійсненням будівництва з відхиленням від схеми забудови земельної ділянки, господарська споруда фактично збудована без відповідного будівельного паспорта.

Доводи позивача про неможливість проведення перевірки щодо вже збудованої будівлі не можуть визнаватися прийнятними, оскільки із аналізу ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно- будівельного контролю, затв. постановою КМ України № 553 від 23.05.2011р. слідує, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб'єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об'єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв'язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об'єкту.

Водночас, на думку колегії суддів, лише після реєстрації права власності на збудований об'єкт нерухомості на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, останній вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об'єкту до самочинного в силу його узаконення.

Оскільки у розглядуваному випадку право власності на зведену господарську будівлю не зареєстровано, тому спірна перевірка може стосуватися зведеної господарської будівлі, що має ознаки самочинного будівництва.

Колегія суддів звертає увагу на суперечливість доводів позивача щодо спорудженої господарської будівлі, оскільки в одному випадку позивач вважає її господарською будівлею, яка споруджена на підставі повідомлення № ІФ 2 від 03.09.2012р. про початок виконання будівельних робіт, а в іншому випадку вважає її тимчасовою спорудою без фундаменту. При цьому, позивач наголошує на порушенні її права на спрощений порядок прийняття в експлуатацію об'єктів самочинного будівництва.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджено постановою КМ України № 406 від 07.06.2017р.

До цього Переліку включено зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків.

Оскільки доводи позивача щодо тимчасового характеру зведеної будівлі, відсутності фундаменту в такої є суперечливими і непослідовними, під час судового розгляду позивачем не надано достовірних доказів відсутності фундаменту і тимчасовості споруди, тому такі доводи слід вважати цілком необґрунтованими.

Додатково колегія суддів звертає увагу на неможливість застосування у розглядуваному випадку норми п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції Закону України № 2363-VIII від 22.03.2018р., оскільки останній набрав чинності 20.04.2018р., тобто, після винесення відповідачем спірного припису від 06.03.2018р.

Звідси, із урахуванням дії закону в часі, зазначені норми на спірні правовідносини не поширюється, а тому не можуть бути підставою для скасування припису відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт порушення позивачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яке полягає у здійсненні будівництва з відхиленням від схеми забудови земельної ділянки, а тому припис від 06.03.2018р. про усунення вказаних порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил винесено відповідачем із дотриманням вимог закону.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача відхилено.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому розглядуваний позов не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. в адміністративній справі № 809/664/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 21.11.2018р.