Справа № 809/117/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/67/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року у справі № 809/117/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до їх вчинення (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Панікар І.В. в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області 27.04.2018), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ, відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання до їх вчинення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відповідачем протиправно не проведено перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року за №2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України» від 28.12.2016 року № 1036, виходячи з розмірів посадового окладу 2780,00 грн., окладу за спеціальним званням - 135,00 гривень; надбавки за вислугу років 35%, надбавки за особливі умови праці 50%, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення 50%, щомісячної премії 130%.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач з 1993 по 2007 роки працював в системі органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, є пенсіонером (за вислугою років) та перебуває на обліку в ГУ ПФУ, що підтверджується виданим йому пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 05.02.2008 року.

25.07.2017 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із зверненням про проведену роботу, щодо перерахунку йому пенсії.

28.07.2017 ГУ ПФУ надало відповідь на звернення позивача, в якому зазначило, що на час розгляду звернення від Пенсійного фонду України будь-яких повідомлень про наявність підстав для перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, не надходило, тому у ГУ ПФУ для проведення такого перерахунку на даний час немає законних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що лист Управління державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області № 4/1-9-Л-1 від 19.01.2018 року, не відповідає вимогам, визначеним щодо довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, передбачених додатком № 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294» внесено зміни у додатки до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 щодо врегулювання питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, установ виконання покарань та Державної кримінально-виконавчої служби.

Аналіз норм Порядку № 45 свідчить про те, що даним Порядком встановлена наступна послідовність дій: Державна пенітенціарна служба повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Як зазначив суд першої інстанції, визначену Порядком № 45 процедуру дотримано не було, оскільки Голова комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України листом від 12 січня 2017 року № 4/4-83-Тл/2-17 проінформував Пенсійний фонд України про те, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28 грудня 2016 року № 1036 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294», якою з 1 січня 2017 року підвищено посадові оклади рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, однак Пенсійний фонд України не повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підстави проведення перерахунку пенсій.

Крім того, суд першої інстанції в оспорюваному рішенні вказав, що позивачем не було надано до ГУ ПФУ відповідну довідку для здійснення перерахунку пенсії, а органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п. 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 22.04.2014 (справа 21-484а13) та від 13.07.2016 (справа 638/2700/14-а), які з врахуванням вимог частини 5 ст. 242 КАС України, має враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі вправі отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань, зокрема, щодо реалізації державної політики з питань пенсійного забезпечення.

За наслідком розгляду звернення позивача щодо перерахунку пенсії ГУ ПФУ, на переконання суду апеляційної інстанції, формально поінформувало позивача про відсутність будь-яких повідомлень від Кабінету Міністрів України, не зреалізувавши законодавчо закріпленого повноважень, що є протиправним.

При цьому, відповідачем була проігнорована законодавча норма, яка прямо передбачає право на перерахунок пенсії категорій осіб, до яких відноситься позивач.

Неналежне виконання відповідачем та інших державних установ, причетних до реалізації законного права позивача на перерахунок пенсії, своїх обов'язків не може слугувати підставою для відмови позивачу у отриманні права на пенсійні виплати, на які він відповідно до чинного законодавства має право і яке до того ж відповідачем не заперечується.

За наявності сумнівів у розмірах грошового забезпечення, зазначених у довідці, яку надав пенсійному органу позивач, відповідач мав право і зобов'язаний був з власної ініціативи вчинити дії, спрямовані на їх перевірку і лише після цього приймати рішення про перерахунок чи відмову у перерахунку пенсії позивачу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що дії відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у Рішенні «Суханов та Ільченко проти України» (Рішення від 26.09.2014 року) зауважив, що вимоги заявників щодо надбавки до пенсії безперечно підпадають під дію статті 1 Першого протоколу і що їх можна вважати «майном» у значенні цього положення. Питання полягає у тому, чи можуть вважатися майном у значенні цього положення твердження заявників про те, що вони мають право на певні суми виплат, і якщо так, чи є їх невиплата втручанням у право на мирне володіння майном. (п. 34).

Суд нагадує, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. (п. 35).

У справі «Трегубенко проти України» (Рішення від 02.11.2004 року, п. 53) Європейський суд з прав людини зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію (995_004). Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (параграф 78).

В Рішенні від 20.11.2011 року у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (п. 70).

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з обставин справи, апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем в даному випадку було дотримано вищезазначених вимог, оскільки дії даного пенсійного органу свідчать про недотримання справедливого балансу інтересів позивача та суспільства, порушено його право на отримання пенсійних виплат, на отримання яких він мав законні сподівання.

Згідно частин 1-4 ст. 242 КАС України Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до пункту 2 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції у справі, що розглядається, не повно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки встановленим обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У зв'язку з тим, що при подачі позову та апеляційної скарги позивачем понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 3524 грн., що підтверджується наявними у справі квитанціями, дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року у справі № 809/117/18 скасувати, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року та з урахуванням статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України» від 28.12.2016 року за № 1036, виходячи з розміру : посадового окладу 2780,00 грн., окладу за спеціальним званням - 135,00 гривень; надбавки за вислугу років 35%, надбавки за особливі умови праці 50%, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення 50%, щомісячної премії 130% з 01 січня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на користь позивача, ОСОБА_1 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська