Справа № 813/2807/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/193/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.

представник позивача: Темник Б.Б.

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року, (головуючий суддя Грень Н.М., м. Львів, повний текст рішення складено 25 травня 2018 року) у справі № 813/2807/17 за адміністративним позовом Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Львівське комунальне підприємство «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» (надалі - ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району», позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 17.07.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки акта перевірки Головного управління ДФС у Львівській області не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності позивача. Відповідач в акті перевірки покликається на висновки, які не підтверджуються належними доказами, а твердження щодо заниження податку на додану вартість на загальну суму 155 569,55 грн. та завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 622 278 грн. є безпідставними. Вважає, що усі операції з контрагентом підтверджені належними чином оформленими первинними документами, котрі контролюючим органом безпідставно не взято до уваги. Відтак вважає, що прийняті відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області №, № від 17.07.2017 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ) на користь Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» (м. Львів, вул. Інструментальна, буд. 13, ) 3933 (три тисячі дев'ятсот тридцять три) грн. 54 коп. сплаченого судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Львівській області подано апеляційну скаргу, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Зокрема зазначає, що до перевірки не представлено документів, які б підтверджували походження реалізованого товару (радіотовари) та його якість, зокрема: сертифікати відповідності, сертифікати якості, сертифікати походження продукції, які б підтверджували якість, походження товару. ЛКП «ШРП Шевченківського району» не підтверджено факту транспортування товарно-матеріальних цінностей, придбаних в ПП «Захід-Шляхбуд», а саме: не надано до перевірки товарно- транспортні накладні на товарно-матеріальні цінності з відмітками про місце навантаження та розвантаження придбаного товару, передачу та отримання товарно-матеріальних цінностей та інші документи, що свідчать про подальше транспортування товару, зокрема товарно-транспортні накладні, квитанції на отримання електронних комплектуючих службами доставки.

Також апелянт вважає, що ЛКП «ШРП Шевченківського району» фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з ПП «Захід-Шляхбуд» та складено первинні документи описані в п 3.1.2. акту і понесені витрати від 30 червня2015 року всупереч норм частини першої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за № 168/704.

Звертає увагу суду на те, що відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб'єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція, як певна дія або подія у визначенні абзацу п'ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерськийоблік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» та ПП «Захід-Шляхбуд» був укладений договір № 15 від 16.02.2015р. про надання послуг, відповідно до п.п.1.1 п.1 якого субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними силами та засобами виконати роботи на послуги з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі, а саме ремонт дорожнього покриття по вул. Замарстинівській, вул. Б.Хмельницького, вул. Шевченка, вул. Мазепиу встановленим генпідрядником строк, генпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити роботи.

На виконання умов договору до перевірки надано Акти виконаних робіт форми КБ-2а, довідку про вартість виконаних робіт, витрати форми КБ-3, податкові накладні, платіжні доручення про сплату за виконані роботи.

Також між ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» та ПП «Захід-Шляхбуд» був укладений договір № 38 від 27.03.2015р. про надання послуг, відповідно до п.п.1.1 п.1 якого субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними силами та засобами виконати роботи на послуги з поточного вулично-дорожньої мережі, а саме ремонт дорожнього покриття по вул. Замарстинівській, вул. Б.Хмельницького, вул. Шевченка, вул. Мазепи у встановленим генпідрядником строк, а генпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити роботи.

На виконання умов договору до перевірки надано Акти виконаних робіт форми КБ-2а, довідку про вартість виконаних робіт, витрати форми КБ-3, податкові накладні.

27.03.2015р. між ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» та ПП «Захід-Шляхбуд» був укладений договір № 36 про надання послуг, відповідно до п.п.1.1 п.1 якого субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними силами та засобами виконати роботи на послуги з поточного вулично-дорожньої мережі, а саме ремонт дорожнього покриття по вул. Замарстинівській, вул. Б.Хмельницького, вул. Шевченка, вул. Мазепи у встановленим генпідрядником строк, генпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити роботи.

На виконання умов договору до перевірки надано Акти виконаних робіт форми КБ-2а, довідку про вартість виконаних робіт, витрати форми КБ-3, податкові накладні.

27.04.2015р. між ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» та ПП «Захід-Шляхбуд» був укладений договір поставки асфальтобетонної суміші № 43.

На виконання умов договору до перевірки надано видаткові накладні,податкові накладні, подорожні листи вантажного автомобіля та товарно-транспортні накладні.

Також матеріалами справи підтверджується, що Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено виїзну позапланову документальну перевірку Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» (податковий номер 03348946) по взаємовідносинах із Приватним підприємством «Захід-Шляхбуд» (податковий номер 38941799) за період березень, квітень, червень 2015 року, за результатами якої складено акт від 27.06.2017р. №866/13-01-14-10/03348946.

Згідно даного акта, перевіркою встановлені порушення ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району»:

-п.198,1 п. 198,3 ст.198 Податкового кодексу Українивід 02.12.2010 р. №2755- VІІ (із змінами та доповненнями), встановлено завищення суми податкового кредиту за період березень, квітень, червень 2015 року в сумі 124 455,64 грн., що призвело до заниження податку на додану вартістьна загальну суму 124 455,64 грн.;

- п. п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст.135, п. 137.1 ст. 137, п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІІ (із змінами та доповненнями), встановлено завищення фінансового результату до оподаткування збитку, визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за 2015 рік на суму 622 278 грн., що призвело до завищення збитків за 2015 рік в сумі 622 278 грн..

Відповідно до зібраної податкової інформації ПП «Захід-Шляхбуд» податковий орган зазначає, що за 2015 рік відсутній рух активів, зобов'язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме - відсутній кваліфікований персонал, складській приміщення; відсутність реального ланцюга постачання реалізованих товарно-матеріальних цінностей.

Виходячи з наведеного ПП «Захід-Шляхбуд» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

На підставі акта перевірки від 27.06.2017р. №866/13-01-14-10/03348946 винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 17.07.2017р. №, яким збільшено грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 155 569,55 грн. ( в тому числі за основним платежем на суму 244 55,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 31 113,91 грн.);

- від 17.07.2017р. №, яким зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 622 278 грн.

Позивач не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що з долучених до матеріалів справи договорів, податкових, видаткових накладних, актів виконаних робіт, підтверджується факт вчинення господарських операцій позивача з ПП «Захід-Шляхбуд». Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що платник податку не повинен нести відповідальність за невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті чого сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. Такі вимоги стають надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Ця позиція суду узгоджується із постановою Верховного Суду України від 31.01.2011р. та рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009р..

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно з п.198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як визначено в статті 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 ст.201 ПК України).

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом (пункт201.6ст.201 ПК України).

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чимитними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами (пункт 198.6ст. 198 ПК України).

Відповідно до ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Щодо висновків контролюючого органу про фіктивність виконання робіт ПП «Захід-Шляхбуд», через відсутність інформації, щодо наявності у ПП «Захід-Шляхбуд» будь-яких основних засобів в т.ч. транспортних засобів, а також не встановлення придбання даного типу товарів в інших постачальників протягом періоду, що перевіряється відповідно до даних ЄРПН, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За вимогами частини першоїстатті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2статті 9 Закону № 996-XIV).

Тобто, будь-які документи, у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх передбачених чинним законодавством формальних реквізитів таких документів.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18) та від 17 квітня 2018 року по справі №820/475/17 (адміністративне провадження №К/9901/4907/17).

Реальність здійснення господарських операцій позивача з ПП «Захід-Шляхбуд» підтверджується тим, що позивач надав для перевірки усі необхідні первинні документи: договори, накладні, податкові накладні, акти виконаних робіт та інші бухгалтерські документи, що підтверджується у акті перевірки (стор.5-8) та на час здійснення господарської діяльності державна реєстрація ПП «Захід-Шляхбуд» не скасована, установчі документи недійсними не визнавались та вказане підприємство зареєстроване в податковій, як платник податків та як платник ПДВ.

Також, ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» господарські операції з ПП «Захід-Шляхбуд» належним чином відобразило у бухгалтерському обліку, провело їх оплату та задекларувало їх в податковій звітності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу та те, що роботи по асфальтуванню вулиць м.Львова, які субпідрядник - ПП «Захід-Шляхбуд» виконало для позивача, в подальшому були виконані (передані) замовнику - Шевченківській районній адміністрації м.Львова і остання їх прийняла, що спростовує доводи відповідача про безтоварність господарських операцій, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями декларації з податку на прибуток за 2015р. та податкових декларацій з ПДВ з квитанціями про їх подання, договорів, подорожніх листів вантажного автомобіля та товарно-транспортнихнакладних, податкових накладних до договорів підряду, а також іншими доказами, які наявні у матеріалах справи.

Відповідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року у справі 804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Таких висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 19 червня 2018 року у справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не доведено, а судом не встановлено неможливості залучення в даному випадку трудових ресурсів за цивільно-правовими угодами.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись, ч. 3 ст. 243 ст.ст. 229, 241, 250, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі № 813/2807/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 23.11.2018 року.