Справа № 1940/2049/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/2049/18

19 листопада 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Юрія Богдановича

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних траспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в якій просила суд скасувати Розрахунок №96/040 від 19.06.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту №0018347 від 19.06.2018 автомобіля марки MAN модель TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпа VAN HOOL S2 300 реєстраційний номер НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на автомобільній дорозі Київ-Чоп 610км+200 м 19.06.2018, для здійснення габаритно-вагового контролю, було зупинено автомобіль марки MAN модель TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп VAN HOOL S2 300 реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, за результатами якого було складено відповідні Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.06.2018 №002847 та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.06.2018 №0018347. Позивач, зазначає, що в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» вона не є перевізником, так як транспортний засіб марки MAN модель TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп VAN HOOL S2 300 реєстраційний номер НОМЕР_2 передані в платне користування ТзОВ «Елітар» на підставі договорів найму (оренди) транспортного засобу, а отже застосування фінансових санкцій щодо неї є неправомірним.

У зв'язку з вищенаведеним просила суд скасувати Розрахунок №96/040 від 19.06.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту №0018347 від 19.06.2018.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи з повідомлення (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 06 листопада 2018 року.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в судовому засіданні 06 листопада 2018 року розгляд справи було відкладено до 19 листопада 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та вказала, що Розрахунок №96/040 від 19.06.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту №0018347 від 19.06.2018 прийняті відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

У відповідності до п.16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п.3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, 19 червня 2018 року контролюючими особами Управління Уктрансбезпеки у Львівській області, на підставі Щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Уктрансбезпеки у Львівській області в період з 18 червня 2018 року по 24 червня 2018 року та відповідно до направлення на рейдову перевірку №005112 від 15 червня 2018 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп 610 км+200 м проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевірників, що здійснюють внутрішні та міжнародні вантажні перевезення вантажів та пасажирів.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою КМУ №422 від 20.05.2013р. (далі - Порядок №422), з метою проведення зважування, був зупинений транспортний засіб марки MAN модель TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп VAN HOOL S2 300 реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 19.10.2012 та серії НОМЕР_4 від 19.10.2012 вказані транспортний засіб та причіп належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3.

Як слідує з чеку про зважування №824 від 19.06.2018 та Довідки №0002847 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.06.2018 за результатами зважування транспортного засобу марки MAN TGA модель 18.430 державний номер НОМЕР_5 та причепу марки VAN HOOL модель ZS 300 державний номер НОМЕР_6, співробітниками Уктрансбезпеки у Львівській області було встановлено, що навантаження на строєну вісь становило 28,1 т при максимально допустимому 22 т.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №086088 від 19.06.2018.

В подальшому посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Львівській області складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0018347 від 19.06.2018 та Розрахунок №96/040 від 19.06.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого ОСОБА_3 повинна сплатити 685,35 Євро плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Не погоджуючись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень ОСОБА_3 звернулась до суду з даною позовною заявою.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що вона не може нести відповідальність за виявлені контролюючими органами порушеннями, оскільки такі не вчиняла, а та обставина, що вона є власником автомобіля не є підставою для застосування до позивача фінансових санкцій та покладення обов'язку здійснення плати за перевищення вагових нормативів.

Суд погоджується з позицією позивача і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Правовідносини у сфері перевезення вантажів регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт", Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", якою затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Згідно з п. 31-1 вищевказаного Порядку, перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Виключна відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів, у тому числі і за відсутність документів, передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", передбачена і статтею 60 цього Закону.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послуги згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст.33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Аналізуючи вищенаведені правові норми суд прийшов до висновку про те, що відповідальність за порушення вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть перевізники, а не власники транспортних засобів, за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього у відповідності до ст.1 Правил дорожнього руху України.

Окрім того, ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція, тощо).

Проаналізувавши відзив Державної служби України з безпеки на транспорті, суд зазначає, що в ньому відсутні будь-які належні та допустимі докази на обґрунтування того, що відповідальність за виявлені ним порушення несе саме власник транспортного засобу, а не перевізник.

Водночас, суд зазначає, що ОСОБА_3 не може бути притягнута до відповідальності лише через те, що остання є власником транспортного засобу марки MAN модель TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу VAN HOOL S2 300 реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позивач, у відповідності до Договору найму (оренди) транспортного засобу від 23.10.2015 та Договору найму (оренди) транспортного засобу від 23.10.2015 укладених між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Наймодавець чи/або Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елітар» (Наймач чи/або Орендар) транспортний засіб марки MAN модель TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп VAN HOOL S2 300 реєстраційний номер НОМЕР_2, передається ТзОВ «Елітар» для використання у його господарській діяльності. Строк дії вказаних договорів до 23.10.2020 року. Згідно Актів прийому - передачі транспортного засобу від 24.10.2018 позивач передав транспортний засіб марки MAN модель TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп VAN HOOL S2 300 реєстраційний номер НОМЕР_2 Товариству з обмеженою відповідальністю «Елітар» на виконання умов договорів найму (оренди) транспортних засобів.

Договори оренди є чинними, а тому є належними доказами того, що транспортний засіб та причіп, що належать позивачу, на законній підставі передано ТзОВ «Елітар» та використовується останнім для здійснення своєї господарської діяльності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятих ним рішень відносно позивача.

Суд не дає оцінку іншим обґрунтуванням, на які посилаються сторони, оскільки судом визнано, що позивач не є суб'єктом цих порушень, а тому він не може спростовувати обставини, які не зачіпають його прав та інтересів.

У ч. 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та доводяться матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір згідно квитанції №МР_АВ_3283677 від 04.10.2018 в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати протиправним та скасувати розрахунок №96/040 від 19.06.2018 р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту №0028347 від 19.06.2018 р. автомобіля марки MAN модель TGA 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпа VAN HOOL SZ 300 реєстраційний номер НОМЕР_2.

Стягнути на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено .

Головуючий суддя Подлісна І.М.

копія вірна

Суддя Подлісна І.М.