Справа № 483/750/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2018 року

Київ

справа № 483/750/16-а

провадження № К/9901/23455/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у складі судді Вербицької Н.В. від 7 березня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати незаконною відмову Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в зарахуванні стажу роботи ОСОБА_2 в рибоколгоспі «Чорноморець» в період з 1979 року по 2002 рік при призначені йому пенсії за віком;

- зобов'язати Очаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області зарахувати до стажу ОСОБА_2 при призначені йому пенсії за віком період його роботи в рибколгоспі «Чорноморець» в період з 1979 року по 2002 рік за даними трудової книжки колгоспника.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано незаконною відмову Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в зарахуванні стажу роботи ОСОБА_2 в рибоколгоспі «Чорноморець» в період з 1979 року по 2002 рік при призначені йому пенсії за віком.

Зобов'язано Очаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області зарахувати до стажу ОСОБА_2 при призначені йому пенсії за віком період його роботи в рибколгоспі «Чорноморець» в період з 1979 року по 2002 рік за даними трудової книжки колгоспника.

3. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року апеляційну скаргу Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору.

4. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року апеляційну скаргу Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року повернуто скаржнику.

5. У січні 2017 року Очаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області повторно подало апеляційну скаргу на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року. Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вмотивовано тим, що при первісному поданні апеляційної скарги у Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області бюджетом не було передбачено коштів на сплату судового збору. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774- VIII внесено зміни до Закону України «Про судовий; збір», а саме частину першу статті 5 доповнено пунктом 18, яким органи Пенсійного фонду України звільнено від сплати судового збору.

6. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2017 року апеляційну скаргу Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року було залишено без руху та запропоновано у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки шляхом надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку з наданням доказів, що підтверджують поважність причин його пропуску.

7. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року Очаківському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Миколаївської області відмовлено у відкритті апеляційного провадження на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року.

8. Рішення мотивовано тим, що повторне звернення 31 січня 2017 року відповідача до суду з апеляційною скаргою на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року, обумовлене звільненням з 1 січня 2017 року Пенсійний фонд України та його органи від сплати судового збору, не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення норм процесуального права, Очаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року апеляційну скаргу Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року було повернуто скаржнику.

У січні 2017 року Очаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області повторно подало апеляційну скаргу на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року. Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вмотивовано тим, що при первісному поданні апеляційної скарги у Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області бюджетом не було передбачено коштів на сплату судового збору.

Встановивши, що апеляційну скаргу на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року Очаківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області подано з пропуском строку, а доводи, наведені на обгрунтування клопотання про поновлення строку, не є неповажними, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2017 року апеляційну скаргу Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року було залишено без руху та запропоновано у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки шляхом надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку з наданням доказів, що підтверджують поважність причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2017 року Очаківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області 2 березня 2017 року до суду подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому апелянт повторно просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити управлінню строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. На обгрунтування клопотання апелянтом зазначено, що на момент подання апеляційної скарги управління не було звільнено від сплати судового збору, однак оскільки бюджетом Пенсійного фонду України коштів на цю мету передбачено не було, управління було змушене звернутися до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору. У зв`язку з фактичною неможливістю вчасно усунути недоліки апеляційної скарги у вигляді сплати судового збору, що призвело до її повернення, просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити управлінню строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року Очаківському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Миколаївської області відмовлено у відкритті апеляційного провадження на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року, оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження судом визнані неповажними.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

11. Касаційна скарга обґрунтована тим, що на час первинного звернення з апеляційною скаргою до суду кошторисом Пенсійного фонду України не було передбачено коштів на оплату судового збору, однак у відповідності до пункту 18 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 1 січня 2017 року Пенсійний фонд України та його органи звільненні від сплати судового збору, з урахуванням чого у апелянта з'явилась можливість повторного звернення з апеляційною скаргою. Просить вважати такі причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою поважними.

12. Відзиву на касаційну скаргу Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року ОСОБА_2 не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

14. Відповідно до частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

15. Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

16. Згідно із статтею 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

17. Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення.

18. З метою виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

19. Це стосується і суб'єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

20. Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні видатки», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

21. Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

22. Отже, відсутність затвердженого кошторису суб'єктів владних повноважень й відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

23. Європейський Суд з прав людини у справі «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

24. У рішенні «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

25. Заявником не зазначено поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, які об'єктивно не залежать від його волевиявлення та дотримуючись принцип правової визначеності, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

26. Враховуючи наведені законодавчі приписи та зважаючи на те, що апеляційна скарга на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 липня 2016 року була подана Очаківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області поза межами законодавчо встановленого десятиденного строку її апеляційного оскарження, а вказані у клопотанні причини пропуску ним строку апеляційного оскарження визнані судом апеляційної інстанції такими, що не можуть вважатись поважними та достатніми для висновку щодо пропуску цього строку з поважних причин, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив відповідачу у відкритті апеляційного провадження на підставі частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Рішення суду апеляційної інстанцій є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Очаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців