Справа № 824/890/18-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/890/18-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові представник ОСОБА_1, (позивач) просить суд: - зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок з 20 грудня 2017 року та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1: із включенням до заробітної плати, з якої нараховується пенсії, суми індексації заробітної плати у розмірі 64,00 грн., компенсації за невикористану відпустку у сумі 13697,30 грн.. відповідно до довідки Чернівецької обласної державної адміністрації № 70 від 31 березня 2017 року про складові заробітної плати про призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), з яких було сплачено єдиний податок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з подальшим врахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому з 01.04.2017 року призначено пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Для розрахунку пенсії включено наступні складові заробітної плати - посадовий оклад в розмірі 5 850 грн., надбавка за ранг - 500 грн., надбавка за вислугу років - 2 632,50 грн., набавка за інтенсивність праці - 1 462,50 грн., місячна премія - 14 488 грн., та інші виплати - матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань - 17 129,49 грн., грошова допомога - 14 602,46 грн.

Однак, при обчисленні розміру пенсії не включено індексацію заробітної плати в розмірі 64 грн. та компенсацію за невикористану відпустку - 13 697,30 грн. З даного приводу позивач звернуся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до чинного законодавства. На своє звернення отримав лист від 15.06.2017 року №162/З-11, яким йому відмовлено в перерахунку пенсії. Відмова мотивована тим, що на думку відповідача чинне законодавство не передбачає включення до розрахунку пенсії вказаних вище складових заробітної плати.

Вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення в належному рівні.

04.10.2018 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на позов, в якому вказується, що Порядком призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 та Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 врахування суми індексації та компенсації за невикористану відпустку, до розрахунку пенсії державного службовця, не передбачено.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

Представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З 11.11.2003 року по 31.03.2017 рік ОСОБА_1 працював в Чернівецькій обласній державній адміністрації на посаді державного службовця - заступника начальника управління - начальника організаційного відділу управління організаційної роботи та інформаційних технологій апарату обласної державної адміністрації. (а. с. 36-42).

Розпорядженням Чернівецької обласної державної адміністрації від 17.03.2017 року №52-ос позивача звільнено з 31.03.2017 року з посади заступника начальника управління - начальника організаційного відділу управління організаційної роботи та інформаційних технологій апарату обласної державної адміністрації за власним бажанням з виходом на пенсію.

Із вказаного розпорядження видно, що відповідно до п. 2 передбачено виплату грошової компенсації за 42 календарних дні невикористаної відпустки, зокрема за: 12 календарних днів невикористаної частини щорічної відпустки за період роботи з 11.11.2014 року по 10.11.2015 року; 8 календарних днів невикористаної частини щорічної відпустки за період роботи з 11.11.2015 року по 10.11.2016 року; 13 календарних днів невикористаної частини додаткової оплачу вальної відпустки за 2016 рік (стаж державної служби стаом на 08.11.2016 року становить 15 років); 9 календарних днів невикористаної частини щорічної відпустки за період роботи з 11.11.2016 року по 31.03.2017 року (а. с. 25).

05.05.2017 року розпорядженням відповідача № 142585 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком з 01.04.2017 року. (а. с. 26-28).

Відповідно до вказаного розпорядження розмір пенсії позивача 7556,93 грн. Процент розрахунку пенсії від заробітку 60.

15.06.2017 року своїм листом № 162/3-11 відповідач повідомив ОСОБА_1, що пенсійна виплата йому проводиться в розмірі 60% від суми заробітної плати, з якої сплачено єдиної внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Із вказаного листа видно, що для розрахунку пенсії позивачу включено наступні складові заробітної плати: посадовий оклад - 5850,00 грн., надбавка за ранг - 500,00 грн., надбавка за вислугу років - 2632,50 грн., а також надбавка за інтенсивність праці - 1462,50 грн., місячна премія - 14488,00 грн., та інші виплати, а саме матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 17129,49 грн., грошова допомога 14602,46 грн.

Не включенні у розрахунок індексація заробітної плати у розмірі 64,00 грн., та компенсація за невикористану відпустку у сумі 13697,30 грн. (а. с. 35).

Крім того вказане підтверджується довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) № 70 від 31.03.2017 року та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 3.03.2017 року № 69 (а. с. 23-24).

Судом встановлено, що позивач у зв'язку з не врахуванням для розрахунку пенсії індексації заробітної плати у розмірі 64,00 грн., та компенсації за невикористану відпустку у сумі 13697,30 грн., звертався до суду.

06.10.2017 року постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області у справі №718/1848/17 (провадження №2-а/718/45/17) визнано неправомірними рішення та дії Головного Управління пенсійного фонду України в Чернівецькі області щодо відмови в донарахуванні пенсії ОСОБА_1 за рахунок включення до заробітку неврахованих під час призначення пенсії (інших виплат) індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії державного службовця з врахуванням при визначенні її розміру даних про суми нарахованої та виплаченої компенсації за невикористані відпустки, індексації на заробітну плату, починаючи з 01.04.2017 року по час набрання рішенням законної сили; здійснити перерахунок індексації втрачених доходів у зв'язку з неврахуванням при розрахунку пенсії нарахованих та сплачених виплат з 01.04.2017 року по час набрання рішенням законної сили та стягнути витрати по оплаті судового збору. (а. с. 32-34).

20.12.2017 року постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишено без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2017 року, без змін. (а. с. 30-31).

19.03.2018 року представник позивача надав до Кіцманського управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області вищевказані рішення судів, а в своїй заяві клопотав про проведення перерахунку пенсії та виплату індексації, а також в подальшому донарахованих під час призначення пенсії (інших виплат) індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, враховуючи висновки судів про визнання неправомірними рішення та дії щодо відмови в донарахуванні цих виплат. (а. с.21).

03.08.2018 року листом № 20633/11 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило відповідача, що відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року по 20.12.2017 року, що щомісячне підвищення пенсії складає 688,36 грн. Загальний розмір доплати пенсії по перерахунку за рішення суду на суму 5950,00 грн., та виплачено в травні 2017 року. (а. с. 18).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно статті 22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 Стаття 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII), яким визначено загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям.

Статтею 90 цього Закону №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Кабінету міністрів України № 622 від 14.09.2016 року «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок № 622) затверджено порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, яким визначено умови пенсійного забезпечення державних службовців починаючи з 01.05.2016 року.

Згідно Порядку № 622 право на призначення пенсії державного службовця мають особи, яким до набрання чинності Закону України Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІ не призначалась пенсія за віком за нормами Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Пункт 4 Порядку № 622 встановлює, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 01.05.2016 року.

Згідно ст. 33 розділу IV Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація доходів громадян здійснюється згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 з метою часткового або повного відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов'язковим для всіх підприємств та організацій незалежно від форм власності.

Відповідно до частини 5 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР Р визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом №400/97 ВР - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як встановлено судом, довідкою наданою позивачу підтверджується те, що на всі виплати, які до неї включено, нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а отже такі виплати мають бути включені у заробіток особи для обчислення пенсії.

З урахуванням наведених норм, слід прийти до висновку, що отримувані застрахованою особою суми , виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне страхування, враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того , чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак є безпідставними твердження відповідача, що розрахунок пенсії позивачу необхідно було обраховувати за виключенням із заробітної плати індексації та компенсації за невикористану відпустку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постановах від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11, від 28.05.2013 року у справі № 21-97а13, від 03.06.2014 року у справі № 21-134а1.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому адміністративний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність дій щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням заявлених вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 4 названої статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 11.09.2018 року.

На підтвердження понесених витрат для надання правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги № 33 від 22.06.2017 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 383 від 12.06.2009 року, ордер серії ЧЦ № 24852, розрахунок витрат часу на виконання доручень замовника згідно договору № 33 від 22.06.2017 року, квитанція до прибуткового касового ордера № 33/2018 від 13.09.2018 року, згідно якої позивачем сплачено 3000,00 грн. за правову допомогу.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, надану протягом розгляду справи в розмірі 3000,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок з 20 грудня 2017 року та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1: із включенням до заробітної плати, з якої нараховується пенсії, суми індексації заробітної плати у розмірі 64,00 грн., компенсації за невикористану відпустку у сумі 13697,30 грн., відповідно до довідки Чернівецької обласної державної адміністрації № 70 від 31 березня 2017 року про складові заробітної плати про призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), з яких було сплачено єдиний податок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з подальшим врахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, надану протягом розгляду справи у сумі 3000,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

.

Суддя П.Д. Дембіцький