Справа № 817/1320/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2117/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Обрізка І.М., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Джули В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі за його позовом до управління Держпраці у Рівненській області про скасування постанови,

суддя у І інстанції Щербаков В.В.,

час ухвалення рішення 17 год. 11 хв.,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складення повного тексту рішення 5 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною і скасувати постанову управління Держпраці у Рівненській області (далі - Управління) від 12 квітня 2018 року № РВ14/957/000210/ТД-ФС про накладання на нього штрафу у розмірі 111690,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі № 817/1320/18 у задоволенні позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, цивільно-правовий договір від 1 березня 2018 року, укладений між ФОП та ОСОБА_3, містить ознаки трудового, однак його укладено не у відповідності до вимог частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) і всупереч частині 3 статті 24 КЗпП працівника допущено до роботи без оформлення відповідного наказу чи розпорядження.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просить його скасувати та задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги тих пунктів договору від 1 березня 2018 року, які безпосередньо вказують на приналежність його до цивільно-правового, а упереджено трактує зміст деяких положень цивільно-правового договору на користь відповідача. Наполягає на тому, що вказаний договір укладав у відповідності до статей 626, 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Додатково звертає увагу апеляційного суду на порушення відповідачем вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 та частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, оскаржуваною постановою начальника Управління ОСОБА_4 від 12 квітня 2018 року № РВ14/957/000210/ТД-ФС на ФОП було накладено штраф у розмірі 111690,00 грн. на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП за порушення вимог частини 1 статті 21 та частини 3 статті 24 КЗпП.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 із наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 509).

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Згідно із пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку № 509).

Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до приписів пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб'єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п'ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509.

При цьому за загальним правилом справа повинна розглядатися за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку № 509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом із тим, матеріли справи свідчать про те, що рішення начальника Управління щодо розгляду справи про накладення штрафу № РВ 14/957/АВ/П/ТД/ІП від 30 березня 2018 року (а.с. 66), у якому було зазначено про призначення такого розгляду на 9 год. 30 хв. 12 квітня 2018 року за адресою вул. Лермонтова, 7, м. Рівне Рівненської області, кабінет № 202, було отримане позивачем лише 18 квітня 2018 року, тобто через 6 днів після прийняття оспорюваної постанови від 12 квітня 2018 року № РВ14/957/000210/ТД-ФС (а.с. 61, 100), а відтак слід погодитися із доводами апелянта про те, що відповідачем було порушено приписи пунктів 6 та 7 Порядку № 509.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами часини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 2 цього ж Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Підсумовуючи наведене та не вдаючись у оцінку оскаржуваної постанови від 12 квітня 2018 року № РВ14/957/000210/ТД-ФС по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що вона була прийнята відповідачем передчасно, із порушення встановленого порядку розгляду справи про накладення штрафу та права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, таким обставинам. Тому рішення суду першої інстанції слід скасувати за задовольнити позов ФОП,

Відповідно до приписів частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства на користь ФОП за рахунок бюджетних асигнувань Управління слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі (1762,00+2643,00) = 4405 грн.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі № 817/1320/18 та позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову управління Держпраці у Рівненській області від 12 квітня 2018 року № РВ 14/957/000210/ТД-ФС про накладання штрафу.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 34500, АДРЕСА_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 4405 (чотири тисячі чотириста п'ять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Рівненській області (, 33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Лермонтова, 7).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді І. М. Обрізко
Л. П. Іщук
Постанова у повному обсязі складена 19 листопада 2018 року.