Справа № 760/19164/18
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1515/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Мельничук Дар'ї Вікторівни, Департаменту патрульної поліції, треті особи інспектор роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП у м. Києві ДПП рядовий поліції Доценко Ігор Кирилович, Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», ТОВ «Вейп Естейр» про визнання рішення про тимчасове затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик протиправним та відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати рішення інспектора роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Мельничук Д.В. про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) «Hyundai H-1», д.н. НОМЕР_1 протиправним та стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача 1792,20 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.03.2018 року інспектором роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Мельничук Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №193518 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаної постанови інспектор роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядовий поліції Мельничук Д.В. прийняла рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) про що склала акт огляду і тимчасового затримання транспортного засобу від 22.03.2018 року.

Автомобіль було затримано та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик (стоянку), який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач вважає вказане рішення відповідача про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) незаконним.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.05.2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 року, було скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення ВР №193518 від 22.03.2018 року, винесену інспектором патрульної поліції УПП у м. Києві ДПП відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У зв'язку із тим, що позивачем не було вчинено адміністративного правопорушення, відповідачем неправомірно було прийнято рішення про тимчасове затримання його транспортного засобу.

Крім того, внаслідок затримання його автомобіля ним понесені матеріальні збитки за зберігання та утримання транспортного засобу в сумі 1792,20 грн., які він просив стягнути з ДПП.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01.08.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк від представника відповідачів та третьої особи 1 надійшов відзив, у якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що тимчасове затримання транспортного засобу позивача здійснювалось у відповідності до норм чинного законодавства.

Крім того, дії працівників поліції у встановленому законом порядку неправомірними визнані не були, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР також свідчить і про неправомірність дій інспектора.

Від третіх осіб Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», ТОВ «Вейп Естейр» пояснень не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 22.03.2018 року інспектором роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Мельничук Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №193518 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаної постанови інспектор роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядовий поліції Мельничук Д.В. прийняла рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) про що склала акт огляду і тимчасового затримання транспортного засобу від 22.03.2018 року.

Автомобіль було затримано та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик (стоянку), який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.05.2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 року, було скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення ВР №193518 від 22.03.2018 року, винесену інспектором патрульної поліції УПП у м. Києві ДПП відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Частиною 4 статті 265-2 КУпАП передбачено, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч. 1, 2, 3, 4, 6, 7 ст. 121, ч. 3 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), ст.ст. 122-5, 124, 126, ч. 1, 2, 3, 4 ст. 130, ст.ст. 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 265-2 КУпАП передбачено, що після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції, зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 3 ст. 265-2 КУпАП, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Згідно з п. 2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених ст. 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження». Поліцейським забороняється брати участь у здійсненні блокування або евакуації транспортних засобів у випадках, не передбачених законом.

У разі відсутності водія, транспортний засіб якого доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку або блокується, поліцейський залишає на місці, де був автомобіль, або під його склоочисниками повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу та необхідність прибуття такого водія до територіального органу Національної поліції для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Форма повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу затверджується МВС. (п. 6 даного Порядку).

Виносячи вищевказаний Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідач в такий спосіб визначений законом не діяв, доказів на підтвердження того, що позивачем дійсно було порушено Правила дорожнього руху України та в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами статті 265-2 КУпАП до суду не надав.

Будь-яких доказів, які б свідчили про перешкоджання автомобілем дорожнього руху, в постанові про адміністративне правопорушення та в Акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідачем не приведено.

Крім того, в даному акті вказані свідки, пояснення яких також відповідачем не додано.

Аналізуючи вказані норми права, суд приходить до висновку, що під час огляду та тимчасового затримання транспортного засобу позивача інспектором роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Мельничук Д.В. було порушено вимоги ст. 19, 41 Конституції України, ст. 265-2 КУпАП та згаданого Порядку.

На момент складання акту огляду та затримання транспортного засобу від 22.03.2018 року транспортний засіб не перешкоджав дорожньому руху, що підтверджується наданими позивачем фотографіями.

Інспектором не було вжито заходів повернення автомобіля до місця постійної дислокації іншими шляхами, аніж тимчасове затримання шляхом доставлення евакуатором.

Судом встановлено, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1, крім постанови про адміністративне правопорушення, яка скасована судом, та акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що розцінюється судом як односторонність та неповнота при складанні вищевказаних документів.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача, однак відповідач надав до суду лише відзив проти позовної заяви, будь-яких інших доказів вини позивача суду надано не було.

Про це мало бути відомо відповідачу, так як позивачем в позовній заяві, яка направлена відповідачу і яку він отримав, було не визнано свою вину в порушеннях ПДР України і викладено мотиви такої незгоди. Однак відповідач, отримавши матеріали адміністративного позову і ознайомившись з їх змістом, не довів свою правомірність, а тому суд вважає.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач відповідно до частини другої статті 71 КАС України не довів суду правомірності свого рішення, доказів не надав.

Отже відповідачем не надано доказів, що транспортний засіб позивача знаходився на проїзній частині і заважав руху іншим транспортним засобам.

Таким чином, викладені вище обставини у їх системному зв'язку свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача та визнання рішення інспектора роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Мельничук Д.В. про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) «Hyundai H-1», д.н. НОМЕР_1 протиправним.

Що відшкодування матеріальної шкоди слід зазначити наступне.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

На підтвердження матеріальної шкоди в сумі 1792,20 грн. позивачем надано квитанції від 22.03.2018 року (а.с. 11-14).

Оскільки позивачем обґрунтовано наявність причинного зв'язку між протиправними діями та заподіяною шкодою, суд приходить до висновку про задоволення вимог і в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В зв'язку з задоволенням позову, судові витрати в розмірі 1409,60 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України; Законом України «Про Національну поліцію»; Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102; статтями 251, 265-2, 268, 278, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати рішення інспектора роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Мельничук Дар'ї Вікторівни про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) «Hyundai H-1», д.н. НОМЕР_1 протиправним.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) матеріальну шкоду в сумі 1792,20 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1);

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядовий поліції Мельничук Дар'я Вікторівна (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9);

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3);

Третя особа: інспектор роти №3 батальйону №1 полку №1 УПП у м. Києві ДПП рядовий поліції Доценко Ігор Кирилович (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9);

Третя особа: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» (, м. Київ, проїзд Військовий, 8);

Третя особа: ТОВ «Вейп Естейр» (, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Матросова, 7).

Суддя