Справа № 639/6273/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 листопада 2018 р. Справа № 639/6273/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши у в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Державної казначейської служби України про стягнення компенсації за моральну шкоду, спричинену протиправною бездіяльністю органу державної влади, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Державної казначейської служби України, в якому позивач просить суд стягнути з Держави Україна на його користь відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправною бездіяльністю Вищої ради правосуддя у розмірі 1 гривні за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів державного бюджету зі спеціального рахунку.

Суд, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зі змісту адміністративного позову та його прохальної частини встановлено, що предметом позову є відшкодування шкоди, а тому до вказаних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 20 КАС України щодо розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, позаяк такі вимоги розглядаються виключно в порядку цивільного або господарського судочинства.

Так, частиною 5 ст. 21 КАСУ передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Це правило обумовлено такими міркуваннями. Відшкодування шкоди у зобов'язальних відносинах, зокрема у деліктних, - це традиційно предмет регулю вання цивільного права, тому компетентними тут є суди цивільної та господарської юрисдикцій. Водночас шкоду може бути заподіяно суб'єктом владних повноважень внаслідок порушення ним норм публічного права. Встановлення ж порушень у ді яльності публічної влади - це прерогатива судів адміністративної юрисдикції, тобто за логікою - хто встановив факт порушення, той і мав би ухвалити рішення про відшкодування.

Можливість об'єднання цих двох вимог в одному провадженні дозволяє досягти процесуальної економії: особа має можливість вирішити питання про протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень й одночасно питання про відшкодування шкоди в одному суді. Проте якщо таку майнову вимогу заявлено окре мо від оскарження акта, дій чи бездіяльності, її належить вирішувати за правилами цивільного (господарського) судочинства за наявності преюдиційного рішення адмі ністративного суду про протиправність акта, дії чи бездіяльності в частині правової оцінки поведінки суб'єкта владних повноважень.

Отже, вимоги про відшкодування майнової чи моральної шкоди, заподіяної у публічно-правових відносинах, суди вирішують за правилами цивільного (господарського) судочинства.

Суд зазначає, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &? ;…&?н; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &? ;…&?о;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, суд зазначає, що позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, якщо спірні правовідносини не є публічно-правовими, або у спорі відсутній суб'єкт владних повноважень, або взагалі відсутній спір, тобто справа за заявою не належить до юрисдикції адміністративних судів, визначеної статтею 19 КАС України.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Державної казначейської служби України про стягнення компенсації за моральну шкоду, спричинену протиправною бездіяльністю органу державної влади.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повна ухвала складена 26.11.2018 р.

Суддя Бадюков Ю.В.