Справа № 753/23949/17
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/175/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві ВОЛОШИНОЇ НАТАЛІЇ ОЛЕКСАНДРІВНИ, 3-тя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що він 3.09.2016 року близько 12 години 15 хвилин, керуючи автомобілем „Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Регенераторній, 4 в м. Києві, був зупинений працівником поліції Волошиною Н.О., яка пояснила йому, що нібито позивач порушив правила зупинки на пішохідному переході, не виконавши вимогу п.15.9 (г) ПДР України. Далі інспектор Волошина Н.О. незаконно склала на нього постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.1, ст.122 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. За таких обставин вважає, що в діях позивача відсутні ознаки інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки пішохідний перехід на вул. Регенераторній, 4 в м. Києві не був позначений дорожньою розміткою, наявність якої є обов'язковою на нерегульованих пішохідних переходах, дорожні знаки пішохідного переходу розташовані таким чином, що їх не видно, рухаючись на автомобілі, крім того, він здійснив вимушену зупинку для екстренної висадки пассажира, увімкнувши аварійну сигналізацію, тому просить скасувати постанову, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення за ч.1, ст.122 КУпАП.

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Волошина Н.О. в судове засідання не з'явилась повторно, про розгляд справи була двічі повідомлена судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталась.

Представник 3-ї особи Департамента патрульної поліції Національної поліції України Корецька Т.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що позивач пропустив строки звернення до суду, які не підлягають поновленню. Крім того, інспектор Волошина Н.О. на законних підставах зупинила позивача, який порушив правила зупинки на пішохідному переході, чим порушив положення ч.1, ст.122 КУпАП. Тому постанова, складена на позивача, є законною і підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши позивача, представника 3-ї особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачано ч.2, ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1, ст.3 Закону України „Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено в судовому засіданні, водій ОСОБА_2 3.09.2016 року приблизно о 12-15 годин керував автомобілем „Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1, здійснюючи виїзд з вул. Я. Гашека на вул. Регенераторну в напрямку буд.4 в м. Києві.

За змістом п.1-2, ч.1, ст.18 Закону України „Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

А пункт 1, ч.1, ст.35 того ж Закону України „Про Національну поліцію" наголошує, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як встановлено судом, інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Волошина Н.О. 3.09.2016 року приблизно о 12-15 годин по вул. Регенераторній, 4 в м. Києві зупинила водія ОСОБА_2, який керував автомобілем „Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1, пояснивши, що позивач порушив правила зупинки на пішохідному переході, чим порушив вимогу п.15.9 (г) ПДР України. Позивач не заперечував в судовому засіданні, що в зоні пішохідного переходу здійснив вимушену зупинку для екстреної висадки пасажира.

Згідно п.15.9-„Г" ПДР України зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Волошина Н.О. 3.09.2016 року склала постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АР №312273 про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122, ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. на користь держави (а.с.3). В описовій частині даної постанови вона зазначила, що водій ОСОБА_2 3.09.2016 року приблизно о 12-15 годин, керуючи автомобілем „Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Регенераторній, 4 в м. Києві, здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 (г) ПДР України.

У відповідності до ч.1, ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як наголошує ч.1-2, ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

За змістом ч.1-2, ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1-2, ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з фотографії, наданої саме позивачем по справі, на ній зображено саме поворот з вул. Я.Гашека на вул. Регенераторну в м. Києві (а.с.4; 19). На вказаному знімку чітко видно дорожній знак пішохідного переходу, тобто суд робить висновок, що позивач, керуючи транспортним засобом 3.09.2016 року, міг і повинен був бачити вказаний дорожній знак і перешкод щодо цього у позивача не було.

За змістом п.1.10 ПДР України пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1 , 5.35.2 , 5.36.1 , 5.36.2 , 5.37.1 , 5.37.2 , дорожньою розміткою 1.14.1, 1.14.2, 1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Таким чином, ствердження позивача про те, що пішохідний перехід повинен обов'язково бути позначений дорожньою розміткою спростовуються положеннями п.1.10 ПДР України описаними вище. А в даному випадку на вул. Регенераторній, 4 в м. Києві пішохідний перехід визначається відстанню між дорожніми знаками, облаштованими на протилежних тротуарах, які розташовані увздовж проїжджої частини дороги.

Крім того, п.1.10 ПДР України містить і поняття „вимушеної зупинки". Вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. За таких обставин суд вважає, що ні п.1.10 ПДР України, ні п.15.9-„Г" ПДР України не надає право водію здійснювати екстрену висадку пасажира (пасажирів) за будь-яких обставин в межах дії пішохідного переходу.

Як регламентує ч.1, ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Аналізуючи докази, надані сторонами по справі, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє повне підтвердження порушення позивачем вимог п.15.9-„Г" ПДР України, тому дії відповідача щодо складення оскаржуваної постанови були обґрунтованими і законними і підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.1, ст.122 КУпАП немає.

Крім того, суд поновлює позивачу строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки він порушив його з поважних підстав, враховуючи докази, надані ним до справи.

В порядку ст.139 КАС України при відмові у задоволенні позову позивачу, судовий збір, від якого був звільнений позивач при зверненні до суду, компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.2; 5-6; 8-9; 72-77; 90; 139; 205; 242-247 КАС України, на підставі ст.19 Конституції України, ст.3; 18; 35 Закону України „Про Національну поліції", ст.ст.122; 251; 252; 268 КУпАП, п.1.10; п.15.9-„Г" ПДР України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві ВОЛОШИНОЇ НАТАЛІЇ ОЛЕКСАНДРІВНИ, 3-тя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серія А.Р №312273 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.1, ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :