Справа № 279/2217/18
Суддя: Коренюк В. П.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2217/18
РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в місті Коростені Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування поданого позову позивач зазначив, що 7 травня 2018 року о 08.30 годині він керував автомобілем НОМЕР_1 та біля будинку № 77 по вулиці Жовтневій у місті Коростені Житомирської області його було зупинено працівником поліції з повідомленням, що він порушив Правила дорожнього руху, а саме, керував технічно несправним автомобілем, в якого не працювали ліхтарі обох задніх стоп-сигналів. 18 травня 2018 року поштовим відправленням позивач отримав постанову серії АА №393455 від 7 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає постанову серії АА №393455 від 7 травня 2018 року незаконною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи, оскільки стоп-сигнали в його транспортному засобі були справними, а зупинка мала місце у світлу пору доби, тому просить визнати вказану постанову протиправною та скасувати її, а провадження в справі закрити.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем інспектором роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подано.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4, в направленій до суду заяві, клопотав замінити неналежного відповідача ГУНП в Житомирській області на належного Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України.

Позивач свою позицію щодо заявленого клопотання про заміну неналежного відповідача не висловив.

Положенням ч.3 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Таким чином, суд позбавлений можливості ухвалити рішення у справі про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Згідно зі ст.229 ч.4 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії АА №393455 від 7 травня 2018 року, прийнятою інспектором УПП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано стосовно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Зокрема в постанові зазначено, що "07.05.2018 08.30 год водій ОСОБА_1, керуючи т/з з явними технічними несправностями, а саме, не працював ліхтар заднього правого стоп сигналу, чим порушив п.31.4.3 ПДР керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів".

Статтею 121 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за - "Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації".

Відповідно до пункту 4 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою статті Кодексу України про адміністративні правопорушення виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Відповідно до частини другої, третьої статті 283Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Темна пора доби це частина доби від закінчення вечірніх (30 хв після заходу сонця) до початку ранкових сутінків (30 хв до сходу сонця) (Постанова Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306 "Про Правила дорожнього руху"). В постанові серії АА №393455 від 7 травня 2018 року зафіксовано, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 08.30 год 7 травня 2018 року. Посилання в оскаржуваній постанові на вчинення правопорушення в темну пору доби не відповідає фактичним обставинам справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відеозапис, поданий Управлінням патрульної поліції в Житомирській області ДПП з клопотанням про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку з пропуском строку на оскарження постанови, суд не приймає як належний доказ у зв'язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Суд зазначає, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Верховний суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 роз'яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому порядку.

З матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови від 07 травня 2018 року лише 23 травня 2018 року (а.с.8). До суду з вказаним позовом позивач звернувся 23 травня 2018 року.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.

Відповідно до ч.2 ст.286 Кодексу адмінстративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З урахуванням дати прийняття, дати вручення оскаржуваної постанови та дати звернення позивача до суду із позовом, суд дійшов до висновку про те, що позовна заява подана в межах строків, визначених ст.289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на користь кого вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача, однак відповідачем жодних конкретних доказів вини ОСОБА_1 не надано.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно зі ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, електронними та речовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В обґрунтування своїх заперечень у відповідності до положень ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів правомірності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо визнання постанови серії АА №393455 від 7 травня 2018 року протиправною, її скасування та закриття провадження у справі підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області слід відмовити, оскільки позов пред'явлено до неналежного відповідача.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.21 Конституції України, ст.ст.77, 132-1, 247 п.1, ст.258 ч.6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.3, 5-9, 19, 20, 77, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті", Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2001 року № 1306 зі змінами та доповненнями, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії АА №393455 від 7 травня 2018 року, прийняту інспектором УПП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ст.121 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 340 гривень визнати протиправною та скасувати.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ст.121 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

В частині позовних вимог до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Житомирській області відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання - АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: інспектор управління патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місцезнаходження - м.Житомир, Старий Бульвар, 5/37.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_5