Справа № 826/10641/17
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Справа № 826/10641/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Павленко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі

за позовом фізичної особи-підприємця

ОСОБА_4

до Головного управління Державної фіскальної служби

у м. Києві

про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.07.2017 р. № НОМЕР_1.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення адміністративного позову, посилаючись на те, що відповідачем не підтверджено факту реалізації кави, пива та пачки цигарок без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документу, а також не доведено факту продажу пачки цигарок за завищеною ціною і відповідач не зміг пояснити, на які кошти проводилася контрольна закупка.

Крім того, апелянт стверджує, що до нього взагалі не застосовуються положення ст. 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», на які послався відповідач, так як він не є імпортером або виробником цигарок.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наголошує, зокрема на тому, що при проведенні фактичної перевірки було здійснено контрольну закупку, але розрахункова операція була проведена без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа, а натомість барменом видано «рахунок офіціанта», для встановлення особи, що проводила таку розрахункову операцію було викликано поліцію, у подальшому всі виявлені правопорушення оформленні в порядку, визначеному законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в магазині-кафе за адресою: АДРЕСА_1 позивач здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами та пивом на розлив за готівковий розрахунок із застосуванням РРО, який зареєстрований в ДПІ у Шевченківському районі, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи.

Посадовими особами відповідача на підставі наказу від 29.06.2017 р. № 5747 та направлень на проведення перевірки №№ 4498/26-15-14-04-06, 4497/26-15-14-04-06 проведено фактичну перевірку магазину-кафе, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_4.

При перевірці здійснено контрольну закупку у вигляді 1 чашки кави «Еспресо» з молоком по ціні 25,00 грн., 0,5 літра пива на розлив «Мюнхівське» по ціні 22,00 грн. та 1 пачки цигарок «Парламент Night Blue» за ціною 40,00 грн., на загальну суму 87,00 грн.

Розрахункова операція проведена без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документу, водночас барменом видано «Рахунок офіціанта».

Для встановлення особи, яка проводила розрахункову операцію було викликано Національну поліцію, яка після прибуття на виклик склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Посадовими особами відповідача також складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку від 11.07.2017 р., номер бланка акта 001078.

Позивач особисто ознайомлений з службовим посвідченнями та направленнями на перевірку, отримав копію наказу 18.07.2017 р. о 15 год. 20 хв.

За результатами перевірки складено акт від 18.07.2017 р. № 1489/26/15/14/НОМЕР_2.

Перевіркою, крім продажу без РРО та видачі розрахункового документа, також встановлено факт реалізації позивачем тютюнових виробів за цінами, вищими від встановлених максимальних роздрібних цін виробником тютюнових виробів, а саме: реалізація за готівку 1-ї пачки цигарок «Парламент Night Blue» по ціні 40,00 грн., при тому що ціна на пачці зазначена виробником - 34,50 грн., що є порушенням позивачем вимог ст. 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР.

На підставі результатів перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.07.2017 р. № НОМЕР_1, яким позивачу нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 10 000,00 грн.

Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що штрафні санкції спірним податковим повідомленням-рішення до позивача застосовані за продаж тютюнових виробів за ціною, вищою, ніж встановлена виробником або імпортером, і факт вчинення такого правопорушення підтверджується матеріалами фактичної податкової перевірки.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 14.1.106 п. 14.1 ст. 14 ПК України максимальні роздрібні ціни - це ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.

Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

У ст. 11-1 Закону № 481/95-ВР встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

У пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, законодавством регламентовано відповідальність суб'єктів господарювання, які здійснюють роздрібну торгівлю тютюновими виробами, за реалізацію такої продукції за цінами, нижчими від максимальних, тобто нанесених на пачку цигарок їх виробником чи імпортером у порядку ст. 11-1 Закону № 481/95-ВР.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи, зокрема документами фактичної перевірки, проведеної відповідачем, підтверджується факт реалізації позивачем пачки цигарок «Парламент Night Blue» за ціною 40,00 грн., тоді як максимальна ціна їх продажу, зазначена виробником безпосередньо на пачці, становить 34,50 грн., тобто у даному випадку відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено факт продажу позивачем тютюнового виробу за ціною, що є вищою за максимально встановлену.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що саме за це правопорушення позивача було притягнуто до відповідальності шляхом накладення штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, про що зазначено безпосередньо в оскаржуваному ним податковому повідомленні-рішенні.

Тож, доводи апелянта про те, що відповідачем не підтверджено факту реалізації кави, пива та пачки цигарок без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документу, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки спірні у цій справі санкції застосовані за інше правопорушення.

Посилання апелянта на те, що відповідачем не доведено факту продажу пачки цигарок за завищеною ціною, спростовуються матеріалами справи, а його доводи про те, що відповідач не зміг пояснити, на які кошти проводилася контрольна закупка, не підтверджують факту відсутності вчиненого ним правопорушення.

Крім того, апелянт стверджує, що до нього взагалі не застосовуються положення ст. 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», однак з цього приводу судова колегія зазначає, що вказаною нормою прямо передбачено порядок встановлення максимальної ціни продажу тютюнових виробів, яких мають дотримуватися відповідні суб'єкти господарювання, зокрема й позивач, тому зазначення цієї норми в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні разом з ч. 2 ст. 17 цього ж Закону та пп.53.3.3 п. 53.3 ст. 53 ПК України є обґрунтованим, логічним та правомірним.

Також у судовому засіданні представник апелянта посилалась на те, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи в частині щодо виклику поліції та складання відповідного протоколу, але з цього приводу апеляційний суд зазначає, що такі обставини жодним чином не впливають на наявність факту вчинення позивачем правопорушення щодо продажу тютюнових виробів за завищеною ціною та не спростовують висновків суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Посилання представника апелянта на розрахунок штрафних санкцій так само не спростовують факту вчинення позивачем вказаного правопорушення, а навпаки - підтверджують правильність визначення суми штрафу за нього; посилання представника на рішення податкового органу про накладення на позивача штрафу в розмірі 1,00 грн. за продаж товару без застосування РРО колегія суддів до уваги не приймає оскільки предметом спору у даній справі є зовсім інше податкове повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 309 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, судом повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 21 листопада 2018 року.

Головуючий суддя

Судді: