Справа № 826/2243/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/2243/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс»

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року

у справі №826/2243/17 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс»

до відповідача Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року Приватне акціонерне товариство «Юкрейніан Кемікал Продактс» звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.11.2016 про нарахування пені за порушення терміну розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 21 935 124,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним, з огляду на те, що порушення за імпортним контрактом від 20 жовтня 2014 року №709-1 у період з 18 лютого 2015 року по 19 березня 2015 року сталося внаслідок обставин непереборної сили.

У зв'язку з порушенням «Tolexis Internаtional Ltd» строків розрахунків (повернення передоплати) за вказаним контрактом, ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» звернулось із позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС №191к/2015 від 13.08.2015 позов задоволено.

Крім того, позивач також зазначає про помилковий розрахунок штрафних санкцій за контрактом №709-1, оскільки відповідач в одному з розрахунків визначив граничним терміном 09 березня 2015 року, однак, вказаний день був вихідним, так як свято 08 березня у 2015 році припало на неділю.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачем проведено помилковий розрахунок штрафних санкцій за контрактом №709-1 від 20 жовтня 2014 року, оскільки відповідач визначив граничним терміном 09 березня 2015 року, однак, вказаний день був вихідним, так як свято 08 березня у 2015 році припало на неділю.

Крім того, у відповідача були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, з огляду на факт відмови банку у проведенні транзакції за контрактом №709-1 від 20 жовтня 2014 року, умов вказаного контракту та наявності сертифікату №7609, виданого 16.06.2017 Торгово-промисловою палатою ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», яким засвідчено настання форс-мажорних обставин щодо обов'язку проведення розрахунків та повернення попередньої оплати у термін з 19.12.2014 за ст. 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Інструкції «Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями» у термін з 19.12.2014 по 19.03.2015.

Відповідачем було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати.

Відповідач в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував та просив в апеляційну скаргу відхилити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем укладено контракти щодо постачання товарів і послуг від 10 липня 2015 року №б/н та від 09 лютого 2015 року №361/851-1 з нерезидентом «ООО «Титановые Инвестиции» (Російська Федерація); від 30 липня 2015 року №281-1 з нерезидентом «Центр Оптимальных технологий ООО» (Російська Федерація); від 12 грудня 2012 року №1333-1, від 19 березня 2013 року №257-1, від 19 травня 2013 року №07/14, від 10 грудня 2012 року №1334/1 та від 11 березня 2013 року №258/1 з нерезидентом «Tolexis Enterprises AG.» (Швейцарія); з нерезидентом «ООО «Титановые Инвестиции» (Російська Федерація). Крім того, між ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» (покупець) укладено із нерезидентом «Tolexis International Ltd» (Кіпр) контракт від 20 жовтня 2014 року №709-1.

У період з 04.08.2016 по 21.10.2016 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої винесено винесено Акт від 28 жовтня 2016 року №1797/28-10-14-02/32785994 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ "Юкрейніан Кемікал Продактс» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за договорами (контрактами) (а.с. 12-37).

У відповідності до висновків Акту перевірки встановлено наступні порушення позивачем:

1) порушення термінів розрахунків згідно статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» по контрактам:

- від 10 липня 2015 року №б/н з нерезидентом «ООО «Титановые Инвестиции» (Російська Федерація);

- від 30 липня 2015 року №281-1 з нерезидентом «Центр Оптимальных технологий ООО» (Російська Федерація);

- від 12 грудня 2012 року №1333-1 з нерезидентом «Tolexis Enterprises AG.» (Швейцарія);

- від 19 березня 2013 року №257-1 з нерезидентом «Tolexis Enterprises AG.» (Швейцарія);

- від 19 травня 2013 року №07/14 з нерезидентом «Tolexis Enterprises AG.» (Швейцарія);

- від 10 грудня 2012 року №1334/1 з нерезидентом «Tolexis Enterprises AG.» (Швейцарія);

- від 11 березня 2013 року №258/1 з нерезидентом «Tolexis Enterprises AG.» (Швейцарія);

- від 09 лютого 2015 року №361/851-1 з нерезидентом «ООО «Титановые Инвестиции» (Російська Федерація);

2) порушення термінів розрахунків згідно статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» по контракту від 20 жовтня 2014 року №709-1, укладеного з нерезидентом «Tolexis International Ltd» (Кіпр) (а.с. 37).

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2016 року №, згідно з яким у відповідності до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» за порушення статтей 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» до ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені у сумі 21 935 124 грн 26 коп. (а.с. 11).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням про нарахування пені позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що висновки Акта перевірки про порушення ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» термінів розрахунків згідно статей 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» нормативно та документально не спростовуються, з урахуванням чого нарахування пені у сумі 21 935 124 грн 26 коп. згідно з податковим повідомленням-рішенням від 16 листопада 2016 року № є правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок» від 06.11.2012 №5480-VI статтю 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» доповнено четвертою частиною, відповідно до якої Національному банку України надано право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені статями 1 та 2 Закону України №185/94-ВР.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Постановою Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 01.12.2014 №758, яка набрала чинності з 03.12.2014 та діяла до 03.03.2015 включно передбачалось, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Аналогічні положення були закріплені в постанові Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2015 №160, яка набрала чинності з 04.03.2015 та діяла до 03.06.2015 включно, та в постанові Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.06.2015 №354, яка набрала чинності з 04.06.2015 та діяла до 03.09.2015 включно.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом встановлено порушення позивачем статтей 1 та 2 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Так, оскільки виручка на валютний рахунок позивача за контрактами щодо постачання товарів і послуг від 10 липня 2015 року №б/н та від 09 лютого 2015 року №361/851-1 з нерезидентом «ООО «Титановые Инвестиции» (Російська Федерація); від 30 липня 2015 року №281-1 з нерезидентом «Центр Оптимальных технологий ООО» (Російська Федерація); від 12 грудня 2012 року №1333-1, від 19 березня 2013 року №257-1, від 19 травня 2013 року №07/14, від 10 грудня 2012 року №1334/1 та від 11 березня 2013 року №258/1 з нерезидентом «Tolexis Enterprises AG.» (Швейцарія); з нерезидентом «ООО «Титановые Инвестиции» (Російська Федерація) надійшла з порушенням законодавчо визначених термінів або взагалі не надходила, контролюючим органом було встановлено порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Однак, ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» ні у заяві про зміну підстав позову, ні в апеляційній скарзі не спростовує даного факту порушення термінів розрахунків в іноземній валюті, та не наводить жодних доказів та заперечень щодо порушень вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Крім того, контролюючим органом встановлено порушення вимог статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» за контрактом ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» із нерезидентом «Tolexis International Ltd» (Кіпр) від 20 жовтня 2014 року №709-1.

З матеріалів справи вбачається, що за умовами вказаного контракту станом на 31 грудня 2014 року обліковується дебіторська заборгованість в сумі 33 961 794,09 доларів США, відповідно до платіжних доручень, перелік яких наведено на стор. 23-24 Акта перевірки (а.с. 33-34).

Однак, в обґрунтування відсутності вказаних порушень позивач зазначає, що на виконання умов контракту від 20 жовтня 2014 року №709-1 ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» здійснило попередню оплату в розмірі 36 961 794,09 доларів США.

24 грудня 2014 року банком-кореспондентом платіжним дорученням від 24 грудня 2014 року у зв'язку із запровадженням санкцій з боку Управління з контролю іноземних активів Казначейства США повернуто попередню оплату за контрактом в сумі 3 000 000 доларів США.

Вказані обставини порушення термінів розрахунків, на думку позивача, стались внаслідок обставин непереборної сили.

Так, апелянт вказує про наявність сертифікату №7609, виданого 16.06.2017 Торгово-промисловою палатою ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», яким засвідчено настання форс-мажорних обставин щодо обов'язку проведення розрахунків та повернення попередньої оплати за контрактом №709-1 від 20.10.2014 у термін з 19.12.2014 за ст. 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Інструкції «Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями» у термін з 19.12.2014 по 19.03.2015 (а.с. 126).

У відповідності до частини шостої статті 6 «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Частина сьома вказаної статті Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначає, що підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Згідно пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Однак, вказаний сертифікат №7609 Торгово-промисловою палатою ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» виданий лише у червні 2017 року, відтак на момент проведення перевірки та здійснення відповідних розрахунків з «Tolexis International Ltd» такий сертифікат був відсутній.

За правилами частини першої ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порушення резидентами строків, передбачених статями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Частиною п'ятою ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначено, що органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до розрахунку пені, пеня за порушення строків, передбачених статями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» щодо повернення попередньої оплати за контрактом в сумі 3 000 000 доларів США не застосовувалась (а.с. 117-118).

Крім того, позивач зазначає, що у зв'язку порушенням «Tolexis International Ltd.» строків розрахунків, 20 березня 2015 року позивач звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України із відповідним позовом.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, позивач ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надав будь-яких доказів, які б підтверджували звернення ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України із позовом та дозволяли б встановити обставини звернення до суду, прийняття позовної заяви судом та результати розгляду справи.

Крім того, апелянт вказує про помилкове застосування розрахунку штрафних санкцій за контрактом від 20 жовтня 2014 року №709-1, оскільки відповідач граничним терміном повернення коштів у сумі 636 647 доларів США визначив 09 березня 2015 року.

На думку позивача оскільки 09 березня 2015 року є вихідним днем, так як свято 08 березня у 2015 році припало на неділю, тому граничним строком є 10 березня 2015 року.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлює імперативні строки розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та не передбачає можливості перенесення граничних строків в залежності від наявності вихідних днів.

При цьому, право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів передбачено частиною другою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований відповідним Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

Колегією суддів враховано, що в Європейській конвенції про обчислення строків (ETS N 76) від 16.05.1972, підписаній державами - членами Ради Європи, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 визначено, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін «diesadquem» означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Так, згідно статті 73 КЗпП встановлено, зокрема такі святкові дні: 8 березня - Міжнародний жіночий день.

У відповідності до частин третьої та четвертої статті 67 КЗпП якщо святковий або неробочий день збігається з суботою або неділею, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

При цьому, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №1084-р «Про перенесення робочих днів у 2015 році», яким рекомендовано перенесення у порядку і на умовах, установлених законодавством, у 2015 році носить лише рекомендаційний характер.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що помилкове зазначення контролюючим органом в Акті перевірки 09.03.2015 як граничного терміну звернення до судових органів або надходження коштів (повернення товару) на суму заборгованості 636 647 дол. США не спростовує наявності порушень позивачем вимог статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Інших підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачем не наведено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки Акта перевірки про порушення ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» термінів розрахунків згідно статей 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» нормативно та документально не спростовуються, з урахуванням чого нарахування пені у сумі 21 935 124 грн 26 коп. згідно з податковим повідомленням-рішенням від 16 листопада 2016 року № є правомірним.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2018 року.