Справа № 0240/2493/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 листопада 2018 р. Справа № 0240/2493/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шалагінової М.С.,

представників позивача: Олішевського В.В., Глівінської С.Й.

представників відповідача: Островерха Р.В., Півкозак Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" (21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 17)

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" (далі - позивач, ТОВ "Транссигнал ОЛК") до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що податкові повідомлення рішення від 05.03.2018 № та № є протиправними та підлягають скасуванню, з підстав безпідставності висновків Акту перевірки №606/02-32-14-09/32054869 від 14.02.2018. ТОВ "Транссигнал ОЛК" вважає, що перевірка підтвердження походження товару відносить до виключної компетенції митного органу, у зв'язку із чим відповідачем при проведенні перевірки перевищено надані йому повноваження.

Ухвалою суду від 31.07.2018 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У строк встановлений судом на адресу суду надійшов відзив відповідача, згідно якого ГУ ДФС у Вінницькій області заперечує проти позову та просить у його задоволенні відмовити.

03.09.2018 позивачем подано на адресу суду відповідь на відзив, згідно якого ТОВ "Транссигнал ОЛК" просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.10.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти позову з підстав наведених у відзиві та просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у Вінницькій області за МД від 29.06.2016р. №401090002/2016/014714 проведено перевірку 26.04.2017р., про що складено Акт №330/02-32-14-09/32054869 та винесено податкові повідомленням - рішення від 18.05.2017 № та № про визначення суми грошових зобов'язань за платежем мито у розмірі 3435,64 грн. та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів у сумі 687,13 грн.

Актом перевірки було зафіксовано порушення, що полягає у наступному: Митна Декларація була складена в доларах США, що не перевищує 6000 євро за офіційним курсом НБУ на момент митного оформлення. Однак згідно ст.31 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони декларація має бути складена у євро.

ТОВ "Транссигнал ОЛК" непогоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями подано скаргу в рамках адміністративного оскарження в порядку ст.56 ПК України.

ДФС України розглянула заперечення TOB «Транссигнал ОЛК» та задовольнила скаргу. Прийнято Рішення від 20.07.2017 №15637/6/99-99-11-03-03-25 про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 18.05.2017.

ДФС був надісланий до уповноважених органів Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії запит від 10.07.2017 №11640/5/99-99-19-04-02-16 з проханням провести верифікацію на автентичність (підтвердження преференційного походження) і правильність застосування валюти долари США у декларації - інвойс від 15.04.2016 за №002/2016.

На вищевказане звернення отримано відповідь уповноважених органів Великобританії від 11.10.2017 з результатами верифікації. Зокрема, повідомлено, що товар не відповідає вимогам Угоди ЄС та не може бути кваліфікований як преференційний.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-УІ зі змінами (далі - Кодекс), наказу Головного управління ДФС у Вінницькій області №387 від 24.01.2018 проведена документальна невиїзна перевірка дотримання TOB «Транссигнал ОЛК» вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів за МД від 29.06.2016 № 401090002/2016/014714, за результатами якої складено акт про результати документальної невиїзної перевірки №606/02-32-14-09/32054869 від 14.02.2018.

Перевіркою встановлено порушення TOB «Транссигнал ОЛК»:

- вимог пункту 2 статті 22, а саме «Умови складання декларації інвойс» Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII;

- пункту 2 статті 31 Протоколу 1 Угоди, про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони;

- статті 257 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495- VI зі змінами в частині достовірності декларування відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для їх митного контролю та митного оформлення;

- статті 281 Митного кодексу України в частині правильності, обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг, застосування звільнення від оподаткування ввізним митом, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті ввізного мита на суму 2 748,51 грн.;

- вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ зі змінами, що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість на суму 549,70 грн.

На підставі Акту перевірки №606/02-32-14-09/32054869 від 14.02.2018 прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 05.03.2018:

- НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 687,13 грн., з них: за основним зобов'язанням 549,7 грн. та 137,43 грн. за штрафними санкціями;

- НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності" на сум 3435,64 грн., з них: 2748,51 грн. - основний платіж та 687,13 грн. - штрафні санкції).

Непогоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог та наданих у справі доказів, суд виходить з наступного.

Як слідує із матеріалів справи, TOB «Транссигнал ОЛК» на підставі зовнішньоекономічного контракту №1/2016 від 04.01.2016 укладеного між TOB «Транссигнал ОЛК» та ATTWELL BUSINESS INC. LIMITED ввезено на митну територію України товари оформлені за митною декларацією від 29.06.2016 № 401090002/2016/014714 в режимі IM 40 «Рама до вантажного автомобіля (сідлового тягача) MAN, моделей TGA, TGX, модельного ряду 18,24,26,33, без двигуна, без компонентів паливної системи, без системи відпрацьованих газів, без осей, без коліс, без інших навісних елементів: ідентифікаційний номер рами: НОМЕР_3, така, що була у використанні, рік виготовлення: 2005. Торговельна марка: MAN. Фірма виробник: МАп. Країна виробництва: DE (Німеччина)» із наданням пільг в оподаткуванні по ввізному миту, преференція 410 із застосуванням митної процедури «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (Абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов'язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» на підставі інвойсу наданого експортером № 002/2016 від 15.04.2016.

Митне оформлення товару за даною митною декларацією проводилось за шостим (резервним) методом визначення митної вартості товарів, код преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита - 0%. Підстава - наданий при митному оформленні товару Інвойс від 15.04.2016 № 002/2016 виданий ATTWELL BUSINESS INC. LIMITED.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-УІІ ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони (далі Угода). Згідно з статтею 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з статтею 281 України Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI зі змінами (далі МКУ), допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Статтею 16 «Загальні вимоги» Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди (далі Протокол 1 Угоди) передбачено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію Угоди за умови подання одного з таких документів: сертифікат з перевезення товару EUR. 1; декларація інвойс, надана експортером.

Пунктом 2 статті 22 «Умови складання декларації інвойс» Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII (далі Протокол 1 Угоди) встановлено, що декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам Протоколу 1 Угоди.

TOB «Транссигнал ОЛК» відповідно до митної декларації оформленої в режимі IM 40 ДЕ від 29.06.2016 № 401090002/2016/014714 задекларовано для ввезення на митну територію України товар: «Рама до вантажного автомобіля (сідлового тягача) MAN...» фактурною вартістю 600.00 доларів СПІА.

Статтею 31 «Суми в євро» Протоколу 1 Угоди встановлено, що для застосування положень статті 22 (1Ь) у випадках, коли інвойс на товари надано у іншій валюті ніж євро, кожна з зацікавлених країн повинна щорічно встановлювати суми в національних валютах країн - членів ЄС та України, еквівалентні до наведених сум у євро. Листом ДФС від 21.12.2015 № 46669/7/99-99-25-02-03-17 доведено суми в національній валюті країн ЄС, еквівалентні сумам в євро, які будуть застосовуватися з 01 січня 2016.

Однією з вимог Протоколу 1 Угоди (пункт 2 статті 31) передбачено, що для застосування до партії товару преференційного режиму з країнами ЄС, має бути надана декларація інвойс складена експортером партії товару, сукупна вартість якої не перевищує 6000 євро з використання валюти, яка вказана в інвойсі, згідно з сумою, встановленою відповідною країною.

Відповідно до статті 22 Протоколу 1 Угоди, товари користуються режимом вільної торгівлі, якщо вони походять з Європейського Союзу, а також відповідають іншим вимогам Угоди.

При оформленні МД від 29.06.2016 № 401090002/2016/014714 із застосуванням режиму вільної торгівлі з країнами ЄС, підприємством надано декларацію інвойс від 15.04.2016 № 002/2016, яка, на переконання відповідача, не відповідає всім вимогам Протоколу 1 Угоди. А саме, в інвойсі вказана валюта до якої не встановлено еквівалентну суму в євро.

В той час, судом встановлено, що TOB «Транссигнал ОЛК» надано документи, які безумовно підтверджують верифікацію отриманого товару, зокрема, сертифікат про походження товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Митного кодексу України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Крім того, наданий лист від експортера товару ATTWELL BUSINESS INC. LIMITED (Великобританія)» свідчить про те, що товар «Рама до вантажного автомобіля (сідлового тягача) MAN...» виготовлений в Німеччині.

Так, враховуючи, що позивачем при митному оформлені надано декларацію інвойс від 15.04.2016 №002/2016, відповідно якого загальна фактурна вартість партії товару складає 600 доларів США, що не перевищує 6000 євро за офіційним курсом НБУ на момент митного оформлення, відтак в діях позивача відсутні порушення вимог чинного законодавства щодо митного оформлення товару та застосування метоту такого оформлення.

Суд застосовує рішення ЄСПЛ від 22.11.2007 р. у справі "Україна-Тюмень" проти України", у п. 49 якого суд вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" ("subject to the conditions provided for by law"), а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". У п. 55 надано тлумачення "пропорційності втручання" в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" ("fair balance") між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийнятих оскаржуваних рішень. Крім того, факт отримання листа відповідачем від уповноважених осіб Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо підтвердження верифікації на автентичність та правильність застосування валюти долари США у декларації інвойс від 15.04.2006 №002/2016, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості, оскільки в матеріалах справи та перевірки містяться докази походження товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи, та відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Вінницькій області № та № від 05.03.2018.

Визначаючись щодо питання відшкодування позивачу судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України встановлено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону.

Так, представник ТОВ "Транссигнал ОЛК" адвокат Глівінська С.Й. у клопотанні від 01.11.2018р. просить суд стягнути з відповідача на користь товариства витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 5400,00грн.

Судом встановлено, що 09.07.2018р. між ТОВ "Транссигнал ОЛК" та адвокатом Глівінською С.Й., що діє відповідно до Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №456 від 30.05.2005 (а.с.31), укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №01/07-18 (а.с.30).

Відповідно до п.п.1.1 п.1 вказаного договору адвокат зобов'язується надати професійну правничу допомогу Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити надану професійну правничу допомогу на умовах та у строки, що передбачені умовами цього Договору.

Підпунктом 3.1 п.3 договору встановлено, вартість наданих послуг, що надаються на умовах цього Договору зазначаються у Акті приймання - передачі наданих послуг, яка складається з оформлення та подання до суду позовної заяви та доданих документів - вартість 3000 грн., вартість кожного судового засідання в сумі 1200 грн.

Відповідно до Акту про здачу - прийняття послуг №1 від 31.07.2018 до Договору про надання правової допомоги №01/07-18 від 09.07.2018 визначено перелік дій на виконання вказаного договору які надає адвокат, вартість яких становить 4200 грн.

Відповідну до Акту про здачу - прийняття послуг №2 від 01.11.2018 до Договору про надання правової допомоги №01/07-18 від 09.07.2018 визначено перелік дій на виконання вказаного договору які надає адвокат, вартість яких становить 1200 грн.

Разом з тим, представником позивача на виконання вимог Договору №01/07-18 від 09.07.2018 суду надано копію платіжного доручення №196 від 18.07.2018 про сплату ТОВ "Транссигнал ОЛК" на рахунки адвоката Глівінської С.Й. суму гонорару в розмірі 4200 грн.

Таким чином, гонорар за правову (правничу) допомогу, надану адвокатом Глівінській С.Й. позивачу у вказаній справі підтверджено на суму 4200 грн.

Враховуючи викладене, надані представником позивача докази, підтверджуючі здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги №01/07-18 від 09.07.2018, опис наданих послуг та складність справи, суд вважає, що наявні підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області суми витрат на правничу допомогу у розмірі 4200,00грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, позивачу належить до відшкодування сума сплаченого судового збору відповідно до квитанції №ПН 197 від 18.07.2018 у розмірі 1762,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № та № від 05.03.2018.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" (21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 17, ) судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) гривні та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4200,00 грн. (чотири тисячі двісті гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович