Справа № 810/3361/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року № 810/3361/18

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І.,

за участі секретаря судового засідання Приходько Н.І.,

представників позивача - Нагорного О.В., Облап П.В.,

представників відповідача - Ротаєнко Н.Є,

представників третіх осіб - Прохацької Т.О., Сушко В.П., Ковбасюк-Бобрової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Громадської організації "Біла Церква Разом" до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №7, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №1, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №6 про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Громадська організація "Біла Церква разом" з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №39 від 23 січня 2018 року та зобов'язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області здійснити дії по перерахунку коштів за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1, 6, 7.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішення відповідача від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територіях комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів", є протиправним, оскільки прийнято з порушенням вимог законодавства, що регулює встановлення та зміну тарифів на житлово-комунальні послуги та порушує права користувачів на такі послуги. Зокрема, коригування тарифів на послуги розраховані без застосування спеціальних формул, що вказує на їх економічну необґрунтованість та незаконність. При цьому, враховуючи ту обставину, що оскаржуване рішення є регуляторним актом, відповідачем також порушено вимоги законодавства у сфері державної регуляторної політики, адже виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області не здійснено аналіз регуляторного впливу та належним чином не оприлюднено проект оскаржуваного рішення.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що коригуючи діючі тарифи, він керувався чинним законодавством України. Мотивуючи таку обставину, послався на Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, у відповідності до якого суб`єкти господарювання інформують споживачів про зміну тарифів протягом п`яти днів з дня подання відповідних розрахунків.

Вказав, що при прийнятті рішення виходив із об`єктивних вимог розгляду наданих розрахунків коригування діючого тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що були здійснені виконавцями цих послуг з наданням підтверджуючих документів. Наголосив, що чинне законодавство не передбачає долучення розрахунків коригування тарифу до рішення про проведення такого коригування, натомість, законодавство передбачає здійснення розрахунків виконавцями послуг та подання розрахунків на розгляд до органу місцевого самоврядування. Водночас зазначив, що прийняте ним рішення не відноситься до актів регуляторної дії.

Треті особи, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 165 КАС України, подали до суду письмові пояснення. У своїх поясненнях Комунальні підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційні контори №7, №6 та №1 зазначили, що у відповідності до чинного законодавства, виконавцями було надано Білоцерківській міській раді передбачені розрахунки коригування тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також, доведено до споживачів інформацію про намір здійснити коригування діючих тарифів шляхом розміщення на інформаційних стендах та у спецвипуску газети "Громадська думка" відповідного повідомлення. Відтак, треті особи вважають, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 09.07.2018 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 05.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 12.11.2018 прибули представники позивача, представник відповідача та представники третіх осіб.

Під час судового засідання, представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили адміністративний позов задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб позов не визнали, у його задоволені просили відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 05.01.2018 Комунальними підприємствами Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційні контори №7, №6 та №1 на адресу відповідача було направлено листи за вих. №№17,15 та 77, змістом яких, є прохання прийняти рішення про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (т.1 а.с.240-242).

До вказаних листів житлово-експлуатаційними конторами було долучено розрахунки коригування тарифів.

Надалі, 11.01.2018 Комунальними підприємствами Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційні контори №7, №6 та №1 було доведено інформацію про намір здійснити коригування діючих тарифів на послуги з утримання будинків, шляхом розміщення повідомлень на інформаційних стендах біля будинків та у спецвипуску газети "Громадська думка". Строк, протягом якого приймалися зауваження та пропозиції, був встановлений до 17 год. 00 хв. 18.01.2018.

Так, споживачі послуг, які надає Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №6, звернулись до останнього із заявами, у яких висловили свої заперечення щодо збільшення тарифів. Вказали, що намір коригування тарифів є економічно не обґрунтованим, адже з часу останньої зміни тарифів мінімальна заробітна плата збільшилась на 16%, а виконавець підвищує тарифи на 36% (т.3 а.с. 7, 9).

Споживачами послуг, що надаються виконавцем - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №1, також надані зауваження, згідно яких мешканці будинків зазначають про невиправданість підвищення цін на послуги, враховуючи методику розрахунку і підстави показників для формування калькулювання собівартості цих послуг (т. 3 а.с. 101-103, 105, 107, 109, 111, 113-14,116-117).

Матеріали справи свідчать, що зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб до КП БМР ЖЕК №7, не надходили.

У подальшому, Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області прийнято рішення від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територіях комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів" (т.1 а.с. 20-21).

Даним рішенням Комунальним підприємствам Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційні контори №7, №6 та №1 встановлено тарифи на послуги утримання будинків та прибудинкових територій, розраховані шляхом коригування тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету міської ради від 22 серпня 2017 року №293 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територіях комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів", на суму вартості електроенергії та інших складових тарифів, які регулюються державою.

Скориговані тарифи на послуги по кожному будинку окремо, зазначені у додатках до прийнятого рішення (т.1 а.с. 22-216).

Судом встановлено, що з метою вивчення економічної обґрунтованості збільшення тарифів, громадянином ОСОБА_7, який є членом ГО "Біла Церква разом", направлялися запити до відповідача про отримання публічної інформації з проханням надати копії відповідних документів на підставі яких приймалось оскаржуване рішення (т.1 а.с.233-237).

Відповідаючи на запити, Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області було повідомлено позивача про те, що запитувані документи (розрахунки) на підставі яких прийнято рішення від 23.01.2018 №39, знаходяться у розпорядників такої інформації - Комунальних підприємств Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційних контор №7, №6 та №1 (т.1 а.с. 230-232).

На думку позивача, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства та без дотримання передбаченого порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг (частина 1 статті 4 цього Закону).

Перелік учасників договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг регламентований статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», частиною 2 якої встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (частина 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Так, частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

У свою чергу, відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Отже, з огляду на зазначене, виконавчий комітет Білоцерківської міської ради як орган місцевого самоврядування мав законодавчо закріплене право затверджувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в місті Біла Церква, яке було ним реалізоване 23.01.2018, шляхом прийняття оскаржуваного рішення №39.

Поряд із цим, передбачений Порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, який регламентований статтею 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України (частина 1 статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до частини 2 статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням їх необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 № 390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за № 1380/21692, затверджено Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Вищевказаний Порядок №390 визначає механізм доведення суб'єктами господарювання, що виробляють або надають житлово-комунальні послуги (далі - суб'єкти господарювання), до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та врахування відповідної позиції територіальних громад при встановленні уповноваженими органами тарифів на житлово-комунальні послуги.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №390 суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Протягом п'яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб'єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами (пункту 2.2 Порядку №390).

Згідно з пунктом 2.4 Порядку №390 суб'єктами господарювання, що надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться така інформація: загальний розмір тарифу (з податком на додану вартість) для кожного конкретного будинку; перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаватимуться в кожному конкретному будинку, та їх вартість; періодичність та строки надання послуг; обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, визначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо); інша додаткова інформація, визначена суб'єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під'їздах будинків та біля них. Суб'єкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади.

Судом встановлено, що КП "ЖЕК №1", КП "ЖЕК №6" та КП "ЖЕК №7" здійснили розрахунки економічно обґрунтованих витрат на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком та листами від 05.01.2018 №77, №15 та №17 подали їх на розгляд до органів місцевого самоврядування (т.1 а.с.240-242).

При цьому, інформація про зміну тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій була розміщена виконавцями у друкованому засобі масової інформації - газеті "Громадська думка" та вивішена на інформаційних стендах, що не заперечувалось позивачем та встановлюється із наявних у справі підтвердженнях мешканців будинків (т. 2 а.с. 137-172, т. 3 а.с.190-250, т.4 а.с. 1-47).

Пунктом 2.8 Порядку №390 встановлено, що у процесі доведення до відома споживачів інформації усі зауваження і пропозиції фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань підлягають реєстрації та обов'язковому розгляду суб'єктом господарювання. Зауваження і пропозицій, які отримані органом, уповноваженим встановлювати тарифи, надсилаються для розгляду суб'єкту господарювання. За результатами такого розгляду суб'єкт господарювання приймає рішення про їх урахування чи відхилення.

Відповідно до пункту 2.9 Порядку №390 суб'єкт господарювання в установленому законодавством порядку повідомляє споживача, який надав свої пропозиції та зауваження, про їх урахування або відхилення. При цьому, у разі відхилення пропозицій і зауважень суб'єктом господарювання надаються споживачеві обґрунтовані пояснення.

Згідно пункту 2.11 Порядку №390, у разі відсутності пропозицій та зауважень від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань або вмотивованого їх відхилення, суб'єкт господарювання письмово сповіщає про це орган, уповноважений встановлювати тарифи.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб'єктом господарювання, але він не може бути меншим за 14 календарних днів та більшим ніж 20 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги (пункту 2.12 Порядку №390).

Пунктом 2.15 Порядку №390 визначено, що процедура доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад вважається такою, що відбулася, незалежно від надходження до суб'єкта господарювання/органу, уповноваженому встановлювати тарифи протягом встановленого строку зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

На виконання вищевказаних положень Порядку №390, треті особи приймали від фізичних та юридичних осіб зауваження та пропозиції щодо тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на які надавали відповіді.

Комунальні підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційні контори №6 та №1 повідомили міського голову м.Біла Церква про розгляд усіх зауважень та звернень, які надійшли на їх адресу від мешканців будинків (т.3 а.с. 10,100).

Тобто, наведене судом вище свідчить про те, що процедура коригування тарифу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на стадії доведення наміру такого коригування до споживачів, здійснена у відповідності до передбаченого порядку. Розрахунки були сформовані та направлені виконавцями до органу місцевого самоврядування, оголошення про коригування тарифів були розміщенні у передбачений спосіб, а пропозиції та зауваження фізичних та юридичних осіб розглянуті підприємствами, які надають комунальні послуги.

У цьому контексті, суд зазначає, що однією із підстав скасування рішення відповідача є посилання позивача на неможливість встановлення економічної обґрунтованості збільшення тарифів, адже на його переконання, приймаючи оскаржуване рішення у розпорядженні Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради були відсутні розрахунки послуг.

Проте, наявні матеріали справи та встановлені вище обставини спростовують такі доводи позивача, вказуючи на протилежне.

Суд зазначає, що у матеріалах справи містяться розрахунки коригування діючого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від кожного виконавця послуг (т.2 а.с. 119-136, т.3 а.с 12-74, 120-189).

Окрім цього, згідно звернень третіх осіб до відповідача, оформлених листами від 05.01.2018 №77, №15 та №17 про коригування тарифів, виконавці послуг просили прийняти рішення, посилаючись на надані ними розрахунки.

Зважаючи на вищенаведене, суд не убачає підстав вважати, що у відповідача, під час прийняття оскаржуваного рішення, були відсутні розрахунки коригування тарифу.

Разом з цим, посилання громадської організації "Біла Церква Разом" на відсутність розрахунків у додатках до оскаржуваного рішення, суд також вважає необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не зобов`язує орган місцевого самоврядування долучати розрахунки, на підставі яких він приймав рішення. Натомість, на суб`єкта прийняття рішення, покладено обов`язок врахування наданих виконавцями розрахунків у ході прийняття рішення.

Наведені норми права та встановлені обставини справи, здебільшого регулювали права та обов`язки виконавців, як учасників відносин коригування діючих тарифів, проте разом з цим, законодавством також закріплено правила поведінки, які мають виконуватись органом місцевого самоврядування, який безпосередньо і наділений повноваженнями щодо встановлення/коригування тарифів.

Перш за все, важливим для зазначення, є те, що рішення відповідача від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територіях комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів", не вважається регуляторним актом.

Такий факт встановлюється із статті третьої Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", згідно якої дія цього закону не поширюється на акти, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги.

Водночас, спеціальним законом у сфері діяльності органів місцевого самоврядування є Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

У відповідності до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід'ємною частиною протоколу сесії ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Послідовно, частиною третьою статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області не вчинено дій, передбачених Законом України "Про доступ до публічної інформації", а саме - не опубліковано проект нормативно-правого акту, яким встановлено скориговані тарифи.

При цьому, доводячи правомірність прийнятого рішення, відповідач посилається на те, що 11.01.2018 Комунальними підприємствами Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційні контори №7, №6 та №1, була оприлюднена інформація щодо наміру коригування тарифу, тобто на виконання іншими учасниками правовідносин своїх обов`язків.

Однак, суд звертає увагу, що дотримання третіми особами чинного законодавства, жодним чином не нівелює необхідності дотримання відповідачем норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" під час виконання ним своїх владних повноважень.

За таких обставин, виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області порушено порядок прийняття нормативно-правового акту, що свідчить про незаконність рішення від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територіях комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів".

Звертаючись до суду, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №39 від 23 січня 2018 року з моменту його ухвалення.

З цього приводу суд зазначає, що положеннями пункту другого частини другої статті 244 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень.

Окрім цього, відповідно до частини другої статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З урахуванням наведеного, рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територіях комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів", слід визнати протиправним та нечинним. Разом з чим, позовна вимога в частині визнання оскаржуваного рішення протиправним та нечинним з моменту його ухвалення, задоволенню не підлягає.

Одночасно, позовна вимога щодо зобов'язання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області здійснити дії по перерахунку коштів за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1, 6, 7, з тих підстав, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, також не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що за результатами дослідження матеріалів справи та встановлення фактичних обставин, обґрунтованим є висновок позивача про порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваного рішення, адже докази, які містяться у справі, вказують на те, що відповідачем проігноровано вимоги закону, який є спеціальним у його діяльності, та не виконано обов`язку щодо опублікування проекту свого акта.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав до суду недостатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення, з мотивів порушення порядку його прийняття, а відтак позовні вимоги вважає такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів".

Стягнути на користь Громадської організації "Біла Церква Разом" () за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області () судовий збір у сумі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 22 листопада 2018 р.