Справа № 524/4239/18
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4239/18
Провадження №2-а/524/346/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Воблікової І.О., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 в якому, просив скасувати постанову серії ВР №191681 від 23.05.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.05.2018 інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 відносно нього винесено постанову серії ВР №191681 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Постанову він вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення. Він надав перевагу у русі пішоходам, які переходили дорогу з явними порушеннями ПДР України, що було зафіксовано відеореєстратором, розташованим в його автомобілі.
В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
ІІІ. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП надіслав суду відзив на позов, в якому зазначив, що заперечує проти позову. Вказав, що позивачем було порушено ПДР України і зазначене порушення було виявлено інспектором. Також звертав увагу на те, що інспектором не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.
Відповідач, інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_3, надіслала суду відзив, в якому зазначила, що заперечує проти позову. Вважала, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною, нею не було порушено процедуру розгляду справи.
VІ.ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено, що 23.05.2018 інспектором роти №1 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП ОСОБА_3 була винесена постанова серії ВР №191681про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.
Відповідно до постанови, 23.05.2018 об 11:11 в м.Кременчуці на перехресті вул.Небесної Сотні та вул.Соборної водій повертаючи ліворуч, не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину на яку водій повертав, чим порушив п.п. 16.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
V.НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п. 16.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
В п.п. 4.14, 4.16 ПДР України зазначено, що Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід; в) допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину; г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження; ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов'язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху; д) рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку. Пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора; б) вимагати від органів виконавчої влади, власників автомобільних доріг, вулиць і залізничних переїздів створення умов для забезпечення безпеки дорожнього руху.
Частина 1 ст.178 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Основним доводом позивача на обґрунтування свого позову було те, що ПДР України він не порушував, оскільки пішоходи переходили проїзну частину за 2 метри від дорожньої розмітки «зебра».
Суд з вказаними доводами позивача погодитись не може, оскільки з відеозапису, здійсненого нагрудною камерою поліцейського вбачається, що автомобіль позивача зупинився на дорожній розмітці «зебра», у зв'язку із чим пішоходи, які на ній перебували були вимушені змінювати швидкість та траєкторію свого руху.
Вказана обставина, на переконання суду, свідчить про те, що інспектором було безпосередньо виявлено невиконання позивачем вимог п.16.2 ПДР України в частині надання дороги пішоходам, які переходять проїзну частину на яку водій повертає.
Крім того, доказів які б спростовували доводи відповідачів про те, що пішоходи переходили проїзну частину відповідно до вимог ПДР України, позивачем надано не було.
Отже, приймаючи до уваги те, що позивач не надав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, на яку він повертав, суд вважає доведеним факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
Суд також вважає, що постанова серії серії ВР №191681 від 23.05.2018 винесена інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень, визначених ЗУ «Про Національну поліцію»; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за участю позивача та своєчасно, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся одразу після виявлення відповідачем факту порушення водієм ПДР України.
Відтак, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.Д.Андрієць