Справа № 710/1335/18
Суддя: Побережна Н. П.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 710/1335/18
Провадження № 2-а/710/19/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Цяпкало Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до капрала поліції Бойко Валентина Андрійовича УПП в Київській області про скасування постанови від 08.10.2018 по справі про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний адміністративний позов, в якому позивач просить скасувати постанову від 08.10.2018 ЕАВ №651725 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП у відношенні ОСОБА_2, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позивач мотивує свій позов тим, що він, ОСОБА_2, 08.10.2018 о 23 год. 09 хв. рухався на службовому автомобілі MAN TGL 12.240 Фургон номерний знак НОМЕР_1 по автошляху М 05(Київ - Одеса) в районі 78 км згідно подорожнього листа № ЗПТ 00002124 від 08.10.2018. В цей момент його було зупинено працівниками УПП в Київській області та о 23 год. 14 хв. було складено постанову про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серія ЕАВ № 651725. В даній постанові зазначено, що 08.10.2018 о 23:09:17 на автошляху М05 78 км він керував транспортним засобом, у якого були явні сколи та тріщини на вітровому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив п.31.4.7 ПДР. Відповідно до п 31.4.7 ПДР заборонена експлуатація транспортного засобу у випадку встановлення на скло додаткових предметів або нанесення покриття, яке обмежує оглядовість з місця водія, і погіршує його прозорість. В даному випадку скол ніяким чином не обмежує оглядовості з місця водія та не погіршує прозорість скла, що підтверджується фотографіями скла. Тому даний випадок не відповідає положенням визначеним в п. 31.4.7 ПДР. Також даний скол виник незадовго до зупинки працівниками УПП в Київській області. Дана обставина підтверджується виданим йому подорожнім листом № ЗПТ 00002124 від 08.10.2018 в якому зазначено, що перед виїздом проводився технічний огляд ТЗ і під час якого не було виявлено ніяких несправностей, що засвідчено підписом та печаткою на листі. Таким чином після виникнення сколи він рухався найкоротшим шляхом до місця усунення даної несправності як і передбачено ПДР. Крім того, відповідно до ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. В даному випадку позивач вказує, що він був позбавлений свого права на захист яке гарантується Конституцією України. В зв'язку з порушенням його права на захист, винесення цієї постанови, вимоги статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.11.2018 відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в які просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив до суду не надав.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності відповідача, відповідно до ст. 205 КАС України.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

У суді встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАБ № 651725 від 08.10.2018 транспортний засіб (марка, модель, номерний знак) TGL 12.240, НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.10.2018 року о 23:09 78 км М05, керував транспортним засобом у якого буди явні сколи та тріщини на вітровому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив п.31.4.7. ПДР - інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Стаття 121 ч.1 КУпАП. Накладено штраф в розмір 340 грн. (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту 31.4.7 п.31.4 ПДР визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам :31.4.7 Інші елементи конструкції:

а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду;

б) не працює звуковий сигнал;

в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Примітка. На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів;

г) не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла;

ґ) зруйновано корінний лист або центральний болт ресори;

д) зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з'єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа;

е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

є) відсутні:

медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж;

знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі;

на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два);

проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах;

працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Примітки: 1. Тип, марка, місця встановлення додаткової кількості вогнегасників, якими обладнуються транспортні засоби, що перевозять радіоактивні та окремі небезпечні вантажі, визначаються умовами безпечного перевезення конкретного небезпечного вантажу. 2. Аптечка, перелік медикаментів якої відповідає ДСТУ 3961-2000 для відповідного типу транспортного засобу, і вогнегасник повинні бути в закріпленому стані у місцях, визначених підприємством-виробником. У разі коли конструкцією транспортного засобу зазначені місця не передбачено, медична аптечка і вогнегасник повинні розташовуватись у легкодоступних місцях.

Тип і кількість вогнегасників повинні відповідати встановленим нормам. Вогнегасники, якими забезпечуються транспортні засоби, повинні бути сертифікованими в Україні відповідно до вимог законодавства;

ж) відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією;

з) ремені безпеки не в робочому стані або мають видимі надриви на лямках;

и) на мотоциклі немає передбачених конструкцією дуг безпеки;

і) на мотоциклах і мопедах немає передбачених конструкцією підніжок, на сідлі - поперечних рукояток для пасажира;

ї) відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зобовґязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

У спорах про оскарження акту індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, який стосується прав та обовязків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об'єктивну правову оцінку такому акту.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Приписами ст.ст. 73 - 76 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»,затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, зі змісту наведених правових норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В той же час, відповідачем в постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначений який підпункт п.31.4.7 ПДР порушений позивачем, крім того відповідачем як суб'єктом владних повноважень, на якого приписами ч. 2 ст. 77 КАС України покладено тягар доказування, не доведено жодними доказами, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України факт наявності скол та тріщин на вітровому склі в зоні дії склоочисників.

Натомість позивачем надані фото транспортного засобу MAN номерний знак НОМЕР_1, згідно яких наявність сколи на вітровому склі в зоні дії склоочисників не підтверджуються

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон №580-VIII) передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких, зокрема, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Втім Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП.

Сама по собі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення Позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. У постанові інспектора посилання на жоден із доказів немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність Відповідачем вчинення позивачем адмінправопорушення, що як наслідок виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, належним захистом порушеного права Позивача є скасування оспорюваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6-9, 19, 20, 72-77, ч.4.ст.159, ч.6 ст.162, ч.3 ст.205, 241-246, 250, 272, 286 КАС України, ст.ст.7, 9, 222, 251, 254, 258, 268, 280, 287-295 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.10.2018 ЕАВ №651725, винесену УПП в Київській області поліцейським капралом поліції Бойко Валентином Андрійовичем 1 батальйон 1 рота, відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.121 КУпАП, скасувати.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шполянського районного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення підписане 20.11.2018.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна