Справа № 1740/2040/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1733/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Недашківська К.М.,

час ухвалення рішення - 14.08.2018 року,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення -14.08.2018 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - відповідач),третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області(далі - третя особа) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання відповідача за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, у виконавчому провадженні № 56779702 винести постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимоги виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність; зобов'язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що державним виконавцем не проведено виконавчі дії відповідно до вимог закону, що регулює виконавче провадження, оскільки боржником добровільно не виконано у встановлений термін рішення суду, а тому накладення на нього штрафу сприятиме швидшому виконанню рішення. Посилання на відсутність коштів не може братись до уваги і не є підставою для невиконання рішення, що набрало законної сили.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виконано частково рішення суду. Повністю виконати рішення буде можливо після виділення необхідного фінансування у 2019-2020 роках відповідно до постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованим з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі № 817/188/18, яке набрало законної сили 20.06.2018 року, зобов'язано третю особу провести перерахунок та виплату раніше призначеної позивачу пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393», Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 24.05.2017 року №1/6143.

05 липня 2018 року Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 817/188/18 про зобов'язання третьої особи провести перерахунок та виплату раніше призначеної позивачу пенсії з 01.01.2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 24.05.2017 року № 1/6143 (а.с. 9).

Відповідачем, на підставі заяви про примусове виконання рішення від 13.07.2018 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2018 року ВП № 56779702 з виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/188/18. Встановлено боржнику строк на виконання рішення протягом 10 робочих днів (а.с. 11-12).

20.07.2018 року до відповідача надійшла заява від третьої особи про закінчення виконавчого провадження ВП № 56779702 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404, а.с. 13-14).

В заяві зазначено, що третя особа виконала в добровільному порядку рішення суду у справі №817/188/18 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб» та 27.03.2018 року здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року; доплату пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року та пенсію за квітень 2018 року в сумі 8776 грн. 72 коп. направлено на виплату до банку електронним файлом; згідно з Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за період з січня 2016 року по грудень 2017 року перераховано пенсію позивачу на суму 43765 грн. 77 коп.; оплата за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде проведена відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року; отже, головне управління, в межах повноважень, виконало в добровільному порядку рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №817/188/18.

Відповідачем визнано поважними причини невиконання боржником рішення суду у повному обсязі у встановлені строки.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон № 1404.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону № 1404- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішення суду даної категорії регламентовано ст. 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже,підставою для накладення на відповідача штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону № 1404 можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затв. постановою правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

На підставі аналізу зазначених норм права колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення відповідачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії було частково виконано третьою особою та здійснено доплату. У повному обсязі рішення суду не виконано у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Тобто, виплати пенсій здійснюються третьою особою виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, виплата пенсій колишнім військовослужбовцям здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням.

Встановлені обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що перераховані суми пенсії, на виконання судового рішення, не були виплачені позивачу виключно у зв'язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави невиконання судового рішення суд першої інстанції обґрунтовано визнав поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить стягувачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами позивача про те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення перерахунку пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. В той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на перерахунок пенсії, а про правові підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій, як до установи яка здійснює пенсійні виплати у визначеному законодавством порядку. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що накладення штрафу, у такому випадку, не захищає право особи на отримання пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неможливість стверджувати щодо невиконання позивачем судового рішення, в частині фактичної виплати перерахованої пенсії, без поважних причин, що б було правовою підставою для застосування штрафу, який передбачено Законом № 1404.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.272,287,308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 1740/2040/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повний текст постанови виготовлений 21.11.2018 року.