Справа № 815/367/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/367/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П. час і місце ухвалення: не зазначено, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаСеменюк Г.В.
суддів: Потапчук В.О.
Шляхтицький О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року по справі № 815/367/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №2494/В-11 від 09 січня 2018 року, ОСОБА_1 у перерахунку пенсії; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії позивачу, з 01 квітня 2012 року, із врахуванням всіх видів грошового забезпечення, визначених наданою Одеським обласним військовим комісаріатом, 21 травня 2012 року, довідкою за вих. №6541, а саме: посадового окладу (1720,00 грн.), окладу за військове звання (135,00 грн.), відсоткової надбавки за вислугу років (742,00 грн.), надбавки за виконання особливо важливих завдань (1298,50 грн.), надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (258,00 грн.), доплати за науковий ступінь (258,00 грн.), доплати за вчене звання (430,00 грн.) премії (1548,00 грн.), зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася унаслідок проведеного перерахунку, за весь період перерахунку по день його фактичного проведення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що абсолютно безпідставним є висновок суду про те, що в Постанові №355 йдеться про встановлення відсоткового підвищення розміру пенсій, нею не змінено розміри одного з видів грошового забезпечення і не введено нові щомісячні додаткові види такого забезпечення, тому вона не є підставою для перерахунку пенсії. Позивач зазначає, що ГУ ПФУ , безпідставно зменшило розмір грошового забезпечення, який вказаний в довідці ООВК №6541 від 21.05.2012 року, з 6389,50 грн на 4243,50 грн. Таким чином, суд першої інстанції, надав підзаконному нормативному акту, яким є Постанова №355 вищої юридичної сили ніж Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Учасники справи сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з`явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 нараховано пенсію за вислугу років в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

11.12.2017 р. (вих. №8461) Одеським обласним військовим комісаріатом позивачу надано копію довідки №6541 про розмір грошового забезпечення, яка 21 травня 2012 року надавалась до Головного управління Пенсійного фонду України (а.с. 13).

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23 квітня 2012 року, грошове забезпечення за нормами чинними на 01 квітня 2012 року (день, з якого змінено розмір грошового забезпечення особам, які проходять військову службу) за посадою начальника кафедри ОДВАКУ, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, становить 6389,50 грн., в тому числі: посадовий оклад - 1720,00 грн.; оклад за військовим званням - 135,00 грн.; надбавка за вислугу років 40% - 742,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% -1298,50 грн.; надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15% - 258,00 грн.; доплата за науковий ступінь 15% - 258,00 грн.; доплата за вчене звання 25% - 430,00 грн.; премія 90% -1548,00 грн. (а.с. 13, звор. бік арк.).

15.12.2017р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив з 01 квітня 2012 року, здійснити йому перерахунок пенсії із врахуванням всіх визначених наданими Одеським обласним військовим комісаріатом довідками видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу (1720,00 грн.), окладу за військове звання (135,00 грн.), відсоткової надбавки за вислугу років (742,00 грн.), надбавки за виконання особливо важливих завдань (1298,50 грн.), надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (258,00 грн.), доплати за науковий ступінь (258,00 грн.), доплати за вчене звання (430,00 грн.) премії (1548,00 грн.), зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася унаслідок проведеного перерахунку, за весь період перерахунку по день його фактичного проведення (а.с. 12).

09.01.2018р. (вих. №2494/В-11) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено позивача, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012р. «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 1 липня 2012 року до пенсій, призначених до зазначеної дати (крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей), нараховувалось підвищення у розмірі 11 відсотків, яке з 1 вересня 2012 року збільшено до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків. При цьому розміри пенсій, обчислених з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій та підвищень, передбачених постановою, не могли перевищувати розміри пенсій, обчислених ,виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року. На підставі наданої Одеським обласним військовим комісаріатом довідки № 6541 від 21.05.2012р. про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.04.2012р., сума якого становила 6389,50 грн., головним управлінням було нараховано підвищення до пенсії з 01.07.2012р. в сумі 387,43 грн., з 01.09.2012р. - 810,09 грн. та з 01.01.2013р. - 1232,74 грн. Також акцентовано увагу позивача, що згідно з цією постановою до пенсії нараховувалось підвищення, а не здійснювався перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення. Крім того, повідомлено, що з 01.04.2012р. рішення про зміну розміру грошового забезпечення осіб, які проходили військову службу, Кабінетом Міністрів України не приймалось, а перерахунок пенсій з цієї дати не здійснювався.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того , що Постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012р. «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі - Постанова №355) встановлено з 01.07.2012р. підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону №2262-ХІІ, у розмірі 11% пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 01.09.2012р. до 23% та з 01.01.2013р. до 35%.

При цьому, розмір пенсій, обчислені відповідно до Закону не могли перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01.04.2012р.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного:

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України ,громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-XII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно із приписами п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, згідно якого перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із довідки наданої Одеським обласним військовим комісаріатом довідки № 6541 від 21.05.2012р. про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.04.2012р., сума якого становила 6389,50 грн., а саме посадового окладу (1720,00 грн.), окладу за військове звання (135,00 грн.), відсоткової надбавки за вислугу років (742,00 грн.), надбавки за виконання особливо важливих завдань (1298,50 грн.), надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (258,00 грн.), доплати за науковий ступінь (258,00 грн.), доплати за вчене звання (430,00 грн.) премії (1548,00 грн.).

Після проведення перерахунку пенсії головним управлінням було нараховано пенсію з 01.07.2012р. в сумі 387,43 грн., з 01.09.2012р. - 810,09 грн. та з 01.01.2013р. - 1232,74 грн. , сума якого становила: з 01.07.2012 року-4111,00 грн. ,з 01.09.2012 року-4534,48 грн., з 01.01.2013 року -4959, 93 грн.

Відповідно до ч.4 ст.63 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом першої інстанції проігноровано, що Позивачу безпідставно сплачується пенсія з грошового забезпечення у розмірі нижчому, ніж грошове забезпечення, яке прописано в довідці ООВК від 21.05.2012 року №6541

Тобто у даній статті чітко вказується ,що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (частина перша статті 17 Основного Закону України).

Конституційний Суд України зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер.

Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Крім того, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі , у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року.

«Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п. 50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див. рішення у справі "Кечко проти України» (Kechko v. Ukraine), згадане вище, пункт 23).

Таким чином, апеляційний суд ,враховуючи практику ЄСПЛ ,як джерело права , не погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , та доходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову .

Відмова органу Пенсійного фонду становила порушення принципу належного урядування та втручання у право позивача на мирне володіння майном ,гарантоване ст.1 Протоколу 1 , щодо якого не можна вважати ,що воно здійснювалося «згідно із законом», оскільки законодавство України та судова практика свідчать про наявність у позивача «законного сподівання» на отримання вказаних виплат.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного Рішення було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року по справі № 815/367/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №2494/В-11 від 09 січня 2018 року, ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з 01 квітня 2012 року, із врахуванням всіх видів грошового забезпечення, визначених наданою Одеським обласним військовим комісаріатом, 21 травня 2012 року, довідкою за вих. №6541, а саме: посадового окладу (1720,00 грн.), окладу за військове звання (135,00 грн.), відсоткової надбавки за вислугу років (742,00 грн.), надбавки за виконання особливо важливих завдань (1298,50 грн.), надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (258,00 грн.), доплати за науковий ступінь (258,00 грн.), доплати за вчене звання (430,00 грн.) премії (1548,00 грн.), зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася унаслідок проведеного перерахунку, за весь період перерахунку по день його фактичного проведення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.