Справа № 9901/889/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

(про відмову у відкритті провадження у справі в частині вимог, та в іншій частині залишення позовної заяви без руху)

19 листопада 2018 року

Київ

справа №9901/889/18

адміністративне провадження №П/9901/889/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, визнання протиправною та нечинною ухвалу Вищої ради правосуддя від 27.09.2018 року № 10357/0/18-18, -

В С Т А Н О В И В :

12 листопада 2018 року, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Васильєвій І.А. (головуючий суддя по справі) передано позовну заяву ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККС України), Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП) про:

- визнання протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у зв'язку з несвоєчасним переданням заяви позивача від 07.09.2015 року (вх. № 8вк-7040/15 від 09.09.2015 року) до Вищої ради правосуддя;

- визнання протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у зв'язку із не розглядом заяви позивача від 07.09.2015 року (вх. № 8вк/7040/15 від 09.09.2015 року) протягом розумних строків;

- визнання протиправною та нечинною ухвалу Вищої ради правосуддя від 27.09.2018 року № 10357/0/18-18.

Пунктами 5, 6 частини 1 статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), або чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції, окрім іншого, підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності ВККС України та Вищої ради правосуддя.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Щодо вимог, пред'явлених до ВРП про визнання протиправною та нечинною ухвалу Вищої ради правосуддя від 27.09.2018 року № 10357/0/18-18, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з матеріалів, приєднаних до позовної заяви, за результатами попередньої перевірки скарги ОСОБА_2 стосовно суддів Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ухвалою члена Другої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 27.09.2018 року № 10357/0/18-18, скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду та повернуто скаржнику, оскільки вона не містить відомостей про ознаки дисциплінарного проступку, а також у зв'язку з тим, що у дисциплінарній скарзі порушується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді, звільненого з посади.

Порядок дисциплінарного провадження щодо судді врегульований Законом України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402), зокрема частиною першою статті 107 визначено, що право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

Згідно зі статтею 108 Закону № 1402-VIII, дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя в порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.

Частиною другою статті 42 Закону від 21.12.2016 року № 1798-VIII визначено, що дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 44 Закону № 1798-VIII дисциплінарна скарга залишається без розгляду та повертається скаржнику, якщо вона не містить відомостей про ознаки дисциплінарного проступку судді.

За змістом частини четвертої статті 44 Закону від 21.12.2016 року №1798-VIII рішення про повернення дисциплінарної скарги має бути вмотивованим та оскарженню не підлягає.

Тобто постановлення Вищою радою правосуддя ухвали про залишення скарги без розгляду та її повернення скаржнику, у розумінні дії спеціальної норми Закону №1798-VIII, не підлягає оскарженню, та не може бути самостійним предметом адміністративного позову.

Оскаржувана позивачем ухвала прийнята у зв'язку з розглядом його скарги на дії суддів, не створює для останнього жодних юридичних прав та/чи обов'язків, оскільки своє конституційне право на оскарження дій суддів ОСОБА_2 реалізував повністю, звернувшись з відповідною скаргою.

Наслідки розгляду скарги (залишення без розгляду та повернення) особисто для позивача не встановлюють, не змінюють та не припиняють жодних прав та обов'язків, внаслідок чого відсутній об'єкт судового захисту.

До того ж, резолютивна частина ухвали Вищої ради правосуддя від 27 вересня 2018 року містить роз'яснення, що остання не підлягає оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

До того ж, згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 березня 2018 року у справі №9901/374/18 (П/9901/374/18), провадження №11-93заі18: «Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства», слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому неможливо зазначити суд, до юрисдикції якого мав би належати розгляд цієї справи».

З врахуванням правового регулювання цих правовідносин суд вважає, що у відкритті провадження у справі за цим позовом в частині вимог, пред'явлених до ВРП щодо визнання протиправною та нечинною ухвалу Вищої ради правосуддя від 27.09.2018 року № 10357/0/18-18 слід відмовити.

Щодо вимог, пред'явлених позивачем до ВККС України суд зазначає наступне.

Пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач вважає протиправною бездіяльність ВККС України щодо несвоєчасного розгляду та передання не у встановлений строк скарги позивача від 07.09.2015 року на розгляд до ВРП, оскільки скарга розглянута членом Другої дисциплінарної палати ВРП 27.09.2018 року.

Тобто з наведеного вбачається, що фактично з 07.09.2015 року до 27.09.2018 року позивач особисто був обізнаний про порушення його прав ВККС України, але до суду з вимогами про оскарження бездіяльності відповідача звертається лише 12.11.2018 року, та не наводить жодних мотивів, які свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду з зазначеними вимогами з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав, або повинен був дізнатись.

До того ж з відповідною заявою про поновлення пропущеного строку позивач до суду не звертався, а лише по тексту позовної заяви зазначив на тому, що «оскаржувану ухвалу ВРП отримав 12.10.2018 року, що є підставою поновити пропущений строк звернення до суду», проте такі доводи судом не приймаються, оскільки вони жодним чином не відносяться до причин пропуску строку звернення до суду з вимогами, пред'явленими до ВККС України, а повинні прийматись при обрахунку поважності пропуску строку звернення до суду з вимогою, пред'явленою до ВРП в частині оскарження цієї ухвали.

Частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 2 вказаної статті, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім цього суд звертає увагу, що в позові позивач просив суд звільнити останнього від сплати судового збору за подання позовної заяви, посилаючись на статтю 8 Закону України «Про судовий збір», що підтвердив довідками ДПІ від 29.11.2017 року № 7906/0/26-55-08-02 та від 20.09.2018 року № 53640/0/26-15-55-04-22. Проте суд не приймає вказані довідки, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, оскільки вказані довідки підтверджують скрутний матеріальний стан сторони за період з ІІІ кварталу 2014 року по ІІІ квартал 2017 року, та жодним чином в розумінні вимог статті 8 ЗУ «Про судовий збір» та КАС України не підтверджують важкий матеріальний стан сторони станом на час звернення з цим позовом до суду, що не дає змогу останньому сплатити судовий збір у розмірі, встановленому ч. 3 статті 2 вказаного Закону за подання позовної заяви немайнового характеру, тобто у розмірі 704.80 грн.

З врахуванням викладеного позов в частині вимог, пред'явлених до ВККС України підлягає залишенню без руху для: 1) надання позивачу права обґрунтувати поважність причин пропуску строку звернення до суду у період з 07.09.2015 року, або звернутись з відповідною заявою про поновлення пропущеного строку; 2) сплатити судовий збір за подання позову в розмірі 704,80 грн на наступні реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві. Код банку отримувача (МФО): 820019. Рахунок отримувача: 0007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: « 101: судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи(чи номер касаційного провадження), Верховний Суд»; або надати підтверджуючі документальні докази скрутного матеріального стану позивача станом на час звернення з даним позовом до суду.

В частині вимог, пред'явлених до ВРП у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 122, 123, 170, 171, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 в частині вимог, пред'явлених до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та нечинною ухвалу Вищої ради правосуддя від 27.09.2018 року № 10357/0/18-18.

Позов ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у зв'язку з несвоєчасним переданням заяви позивача від 07.09.2015 року (вх. № 8вк-7040/15 від 09.09.2015 року) до Вищої ради правосуддя, та визнання протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у зв'язку із не розглядом заяви позивача від 07.09.2015 року (вх. № 8вк/7040/15 від 09.09.2015 року) протягом розумних строків, - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, для виконання її вимог.

В частині залишення позовної заяви без руху ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження у справі набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала Верховного суду набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови у відкритті може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя І.А. Васильєва