Справа № 0440/7087/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 листопада 2018 року Справа №0440/7087/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова Вікторія Станіславівна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної служби з питань праці про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Держави України в особі Державної служби з питань праці з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Держави Україна в особі Державної служби з питань праці, яка виявилася у порушені механізму, порядку, шаблону розгляду моєї заяви від 12.03.2018 р. згідно порядку ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», ч.1, 2, 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язати Державу Україна в особі Державної служби з питань праці протягом 15-ти днів вжити заходів для надання відповіді відповідно вимог заяви від 12.08.2016 р.;

- зобов'язати Державу Україна в особі Державної служби з питань праці окремим нормативно-правовим актом перевірити нарахування та отримання ОСОБА_1 виплат по листам непрацездатності АГГ№218263, АГГ№163033, АГГ№191441, АГЕ№604002, АГГ№218392, АГГ№218417, АВЮ№329736, АГЕ№708286, АГЕ№708334, АГМ№776503, АГМ№636030, АГМ№716352, АГМ№656232 відповідно до заяви від 12.03.2018 р.;

- захистити права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 12.03.2018 р. та права викривати недоліки в роботі Держави Україна в особі Державної служби з питань праці для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання своїх прав та законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення;

- зобов'язати Державу Україна в особі Державної служби з питань праці окремим нормативно-правовим актом вживати заходів для усунення причин, що породжують не видачу належно оформленої трудової книжки, а при її втраті її дублікату відповідно до заяви від 12.08.2018 р.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання:

- позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме виклавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини та перелік документів, інших доказів, що додаються до заяви; зазначивши докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначивши відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- додання та/або зазначення доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідній кількості;

- зазначення підстав на підтвердження звільнення сплати від судового збору та надання доказів на підтвердження обставин їх зумовлених.

14.11.2018 року на виконання вимог ухвали від 24.09.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1.

Розглянувши матеріали справи та вказану заяву суд приходить до наступних висновків.

Суд звертає увагу, що згідно з ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За приписами ч.2 ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Отже, законодавцем встановлено імперативну норму щодо подання позивачем або його представником доказів разом з позовною заявою.

Необґрунтоване звільнення позивача від виконання вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших учасників судового процесу, що є неприпустимим.

Суд звертає увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв'язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідна правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року №14.

Вимоги суду, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 24.09.2018 року, не є обмеженням права позивача на звернення до суду за захистом прав та законних інтересів, а є законними вимогами суду щодо приведення позовної заяви у відповідність до імперативних норм Кодексу адміністративного судочинства України з метою відкриття провадження у справі.

Також, позивачем було надано заяву про звільнення від сплати судового збору, яка мотивована тяжким майновим станом, на підтвердження чого надано довідку №7272 від 03.09.2018 року.

Розглянувши вказану заяву суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Законом встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких судом вирішується питання щодо звільнення особи від сплати судового збору.

Долучена до матеріалів справи довідка про розмір щомісячної компенсації виплат непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи, містить лише відомості про розмір компенсаційної виплати ОСОБА_1 за догляд за інвалідом І групи. Жодних відомостей про те, що скаржник не має будь-яких інших доходів у вказаному документі не зазначено. Крім того, надана довідка містить інформацію щодо розміру доходів позивача за період з вересня 2017 року по серпень 2018 року, та не може бути належним доказом на підтвердження розміру річного доходу позивача - фізичної особи саме за весь попередній календарний рік.

Таким чином, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк визначений судом в ухвалі від 24.09.2018 року.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про невиконання позивачем ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст.72, 77, 79, 94, 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної служби з питань праці про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова
Ухвала не набрала законної сили станом на 21.11.2018 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун