Справа № 702/776/18
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/776/18
Провадження № 2-а/702/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н. В.

за участю секретаря судових засідань : Ясінської О.А.

сторони : не з"явились

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти 5 батальйону з ОПБ УПП у м. Києві ДПП рядового поліції Коломійцева Павла Олександровича, управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адіміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що постановою поліцейського з ОПБ УНП у м. Києві ДПП рядового поліції Коломійцева П.О. від 25.09.2018 року до нього застосовано адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП в розмірі 340 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, він, начебто, 25.09.2018 року о 22 год. 08 хв., керував автомобілем НОМЕР_1 у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3.в. ПДР України. Вважає, що постанова не відповідає вимогам закону, зокрема ст. 9, 33, 251,268 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена без проведення її розгляду, на місці зупинки його транспортного засобу, оскільки відсутні будь-які посилання на наявність будь-яких доказів його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Будь-якого доказу його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення поліцейським не надано, в постанові відповідного посилання не зроблено, його усні пояснення щодо незаконності дій поліцейського з даного приводу, останнім проігноровано. Відповідно до положень КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», у разі порушення ПДР України, водій повинен бути зупинений, постанову складено на місці, у випадку незгоди з порушенням - повинен бути складений протокол, у порядку передбаченому ст. 256 КУпАП, із зазначенням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи, та роз'ясненням всіх відповідних прав. Протоколу складено не було, чим грубо порушено ч. 2 ст. 254, ст. 256 КУпАП. Конституційний Суд України надав офіційне тлумачення про те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258, 267 КУпАП мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. З огляду на вищенаведене винесенню рішення про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення мають передувати дії повноважної особи щодо розгляду та заслуховування доводів порушника, дослідження доказів саме за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, але аж ніяк не в місці зупинки, тобто на дорозі. Просить скасувати постанову поліцейського роти 5 батальйону з ОГГБ УПІІ у м. Києві ДПП рядового поліції Коломійцева П.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №575908 від 25.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

05.11.2018 ухвалою суду про витребування доказів з Управління патрульної поліції в м. Києві витребувано копію матеріалів, на підставі яких винесена постанова серії НК № 575908 від 25.09.2018, в тому числі матеріали фото та відеофіксації події про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач поліцейський роти 5 батальйону з ОПБ УПП у м. Києві ДПП рядовий поліції Коломійцев Павло Олександрович в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Позовні матеріали та судова повістка надіслані відповідачу своєчасно на електронну адресу 08.10.2018 та поштову адресу, про що свідчить розписка про їх отримання від 12.10.2018, 29.10.2018, 09.11.2018 . Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представники відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві в судове засідання не з»явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Позовні матеріали та судова повістка надіслані відповідачу своєчасно на електронну адресу 08.10.2018 та поштову адресу, про що свідчить розписка про їх отримання від 12.10.2018, 29.10.2018, 09.11.2018 . Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії НК № 575908 від 25.09.2018 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.3). Згідно змісту оскаржуваної постанови, 25.09.2018 о 22год. 08 хв. в м. Київ КП "Сосновий Бір" 19 км. керував автомобілем НОМЕР_1 у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3. в) ПДР України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб»єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач заперечує правомірність накладення адміністративного стягнення, заперечує наявність в його діях правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, але відповідач у відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, отримавши позовні матеріали, доказів протилежного не надав.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від 20 до 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п.31.4.3 в) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності зовнішніх світлових прилади таким вимогам: в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення ПДР при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем ПДР тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи, порушив правила оцінки доказів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Саме посилання позивача, як на підставу задоволення позову, те, що йому не надано можливості скористатися правами, які передбачені ст. 268 КУпАП та не відібрано у нього пояснення, не можуть бути підставою для задоволення позову.

Посилання позивача, як на підставу для задоволення позову на те, що у випадку незгоди водія з правопорушенням повинен бути складений протокол, не можуть бути підставою для задоволення позову виходячи з наступного.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення ( ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Будь-які зауваження зі сторони позивача з даного приводу саме в оспорюваній постанові відсутні, а зазначення позивачем про усну незгоду з винесеною постановою, за відсутності інших доказів наданих позивачем (пояснення свідків тощо), суд вважає недостатнім доказом для наявності уповноважної особи, за даних обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача, як на підставу для задоволення позову на те, що працівник поліції неправомірно наклав на нього штраф саме на місці зупинки транспортного засобу не може бути підставою для задоволення позову та спростовується положеннями ст. 258 КУпАП, яку відповідно до ЗУ від 14.07.2015 №596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, те, що відповідачем будь-яких інших доказів, крім самої оскаржуваної постанови, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано, а тому, суд вважає, що виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції допущено порушення прав позивача, та не надано відповідачем належних та допустимих доказів правомірності постанови, тому, з цих підстав, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП є неправомірною та підлягає скасуванню, справа, відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України закриттю провадженням, що буде відповідати повному та належному захисту прав позивача, який здійснений, відповідно до імперативних приписів ст. 286 КАС України.

Згідно з ч. 1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 19, 77, 78, 79, 229, 241-246, 250, 286, 295, 296 КАС України, Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993. № 3353, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853, Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIIІ від 02.07.2015 року, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія НК № 575908 від 25.09.2018 року про накладення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1) адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340 гривень, провадження у справі закрити.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області, місце проживання: АДРЕСА_1;

Відповідач: Поліцейський роти 5 батальйону з ОПБ УПП у м. Києві ДПП рядовий поліції Коломійцев Павло Олександрович, місце знаходження: вул. Народного Ополчення, 9 м. Київ, 03680;

Відповідач: Управління патрульної поліції в м. Києві, місце знаходження: вул. Народного Ополчення, 9 м. Київ, 03680.

Суддя: Н.В. Мазай