Справа № 640/19248/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22 листопада 2018 року м. Київ № 640/19248/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вано Івано Марані"
доГоловного управління Держпраці у Київській області
про визнання протиправними та скасування постанов від 06.11.2018 року,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Вано Івано Марані" з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06.11.2018 року №КВ 1395/1063/АВ/ІП/ФС-566 в розмірі 3723,00 грн.;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06.11.2018 року №КВ 1395/1063/АВ/ІП/ФС-567 в розмірі 335 070,00 грн.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії зазначених постанов Головного управління Держпраці у Київській області до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (із змінами і доповненнями) за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн., встановленого з 1 січня 2018 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII, становить 528,60 грн.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи (платіжне доручення від 15.11.2018 року №389), позивачем сплачено судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення адміністративного позову в розмірі 528,61 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову позивачем зазначається, що у разі відкриття державним виконавцем виконавчого провадження про виконання постанов про стягнення штрафу, буде накладено арешт на майно та рахунки позивача, що ускладнить сплату заробітної плати працівникам товариства.

Позивач також вважає, що в разі відмови у застосуванні заходів забезпечення позову, останнього буде позбавлено можливості виконувати свої зобов'язання перед контрагентами, що додатково спричинить сплату штрафних санкцій цим контрагентам.

На обґрунтування клопотання про забезпечення позову доказів не долучено.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Згідно частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктом першим частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Відповідно до частини п'ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як зазначено позивачем, оскаржувані постанови є очевидно протиправними та підлягають скасуванню, що, на думку позивача, підтверджують долучені ним докази до позовної заяви.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є скасування постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області від 06.11.2018 року №КВ 1395/1063/АВ/ІП/ФС-566 в розмірі 3723,00 грн. та від 06.11.2018 року №КВ 1395/1063/АВ/ІП/ФС-567 в розмірі 335 070,00 грн.

Звертаючись до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, позивач вказав на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам, оскільки оскаржуваними постановами буде завдано значної майнової шкоди товариству? проте жодного доказу, на кшталт фінансового обґрунтування, на підтвердження факту завдання майнових збитків Товариству з обмеженою відповідальністю "Вано Івано Марані" представником позивача до заяви про забезпечення позову не долучено.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, наведені заявником обставини, на думку суду, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд зазначає, що вирішення клопотання про забезпечення адміністративного позову у спосіб, про який просить позивач, є фактично вирішення спору по суті, що є неприпустимим та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Разом з тим, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено відсутність об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Водночас, зупинення дії оскаржуваного припису буде фактично вирішенням справи судом до постановлення рішення у справі, що є неприпустимим та порушує принцип рівності сторін, регламентований статтею 10 КАС України.

З огляду на відсутність обґрунтованості очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вано Івано Марані" у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Вано Івано Марані" відмовити.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна