Справа № 520/9251/18
Суддя: Коваленко О. Б.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9251/18
Провадження № 2-а/520/423/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коваленко О.Б.,

за участю секретаря - Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ОСОБА_1) до Державного інспектора з охорони природного навколишнього середовища Чорного моря Державної Екологічної інспекції Північно-Західного Регіону Чорного моря Костінюк Дмитра Елемировича, третя особа - Державна Екологічна інспекція Північно-Західного Регіону Чорного моря, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного інспектора з охорони природного навколишнього середовища Чорного моря Державної Екологічної інспекції Північно-Західного Регіону Чорного моря Костінюк Дмитра Елемировича, третя особа - Державна Екологічна інспекція Північно-Західного Регіону Чорного моря, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача пояснив суду, що 10.07.2018 року державний інспектор з охорони природного навколишнього середовища Чорного моря Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря КОСТІНЮК Дмитро Єлемирович виніс Постанову №100049 від 10.07.2018 року, якою визнав громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 188-5 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 гривень.У відповідності до змісту постанови, позивач, діючи в якості капітана судна закордонного плавання т/х «GERTRUDE OLDENDORFF »НОМЕР_1, прапор - Португалія, власник - Компанія OLDENDORFF DRYBULK GMBH &aRT; СО (м. Любек, ФРН), тин - суховантажне судно, нібито вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» тим, що «вчинив перешкоду посадовим особам органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища під час виконання покладених на них обов 'язків» 10.07.2018 року від Відповідача була отримана інформація про наміри останнього провести на судні заходи державного екологічного контролю, зокрема, здійснити відмірювання складу та властивостей води ізольованого баласту. Позивач зазначив, що підстави для проведення державного екологічного контролю з метою перевірки ізольованого баласту та компетенція органів Державної екологічної Інспекції чітко передбачені законодавством України. Однак 10.07.2018 року при спробі провести екологічний контроль на судні та здійснити перевірку баластних вод на вміст забруднюючих речовин Відповідач не надав Позивачу будь-яких документів на підтвердження наявності підстав для екологічного контролю баластних вод Судна. У зв'язку з цим проведення екологічного контролю на судні було незаконним та безпідставним . Позивач не вчиняв будь-яких перешкод відповідачу при здійсненні екологічного контролю, а намагався пояснити інспекторам походження та призначення ізольованого баласту на суховантажному судні. Також позивач просив провести заходи контролю та відібрати проби ізольованого баласту у присутності морського агента (згідно ст. 116 Кодексу торговельного мореплавства), а також представника страхової компанії судновласника. В подальшому позивач підготував письмову заяву від 10.07.2018 року з викладенням своєї позиції, де зазначив наступне. Під час стоянки в порту «Южний», Україна (08.07.-10.07.2018 року), в останній день навантаження ячменем, Державний екологічний інспектор прийшов на борт судна та попросив надати зразки баластних вод. В той час усі баластні танки вже були порожні, і в них залишився лише осад, який неможливо відкачати. Ці зразки неможна вважати зразками баластних вод, а слід вважати залишками, які лишилися після відкатки баласту, які неможна відкачати. Позивач звернув увагу, що судно змінило баластну воду у Чорному морі відповідно до Правил. Аналіз залишків буде відрізнятися від аналізу баластної води з того самого танку та буде не репрезентативним (не буде відображати реальні показники баластної води ізольованої системи). Судно повідомило Державного екологічного інспектора про цей факт та запропонувало йому, якщо він хоче взяти будь-які зразки з судових баластних танків, він має почекати на прихід представника клубу взаємного страхування відповідальності судновласників та/або агента судна. Відповідач відмовився отримувати вказану заяву особисту під розпис, тому за дорученням позивача морський агент судна (ТОВ «АТІС ШИППІНГ») надіслав заяву на електронну пошту Інспекції () повідомленням від 10.07.2018 року . Відповідач залишив Судно без будь-яких зауважень та заперечень. Втім, як згодом з'ясувалось, відповідач склав оскаржувану постанову за відсутності позивача або його уповноважених представників.10.07.2018 року відповідач фактично провів екологічний контроль на Судні та здійснив вимірювання показників баластних вод, що підтверджується складанням Протоколу вимірювань показників складу та властивостей проб води №352 від 10.07.2018 року, а також Акту відбору проб вод №328 від 10.07.2018 року. Наступного дня позивач підписав Лист протесту від 11.07.2018 року та адресував його Інспекції, Капітану МП «ЮЖНИЙ» та Адміністрації морських портів України. В Листі протесту від 11.07.2018 року повідомив про подробиці відбору зразків води з баластних танків та засвідчив свою незгоду з фактом проведення екологічного контролю та з його результатами. За дорученням позивача ТОВ «АТІС ШИППІНГ» надіслав копію листа протесту на електронну пошту Інспекції (есоуигЬпу@,ukr.net) повідомленням від 12.07.2018 року .Факт складення вказаних документів фактично підтверджує проведення екологічного контролю відповідачем 10.07.2018 року, тобто в день винесення постанови, що спростовує обвинувачення позивача у вчиненні перешкод у здійсненні екологічного контролю. Також протокол від 10.07.2018 року про адміністративне правопорушення, на який міститься посилання у постанові, був складений без участі позивача та до сьогоднішнього дня не вручений та/або не надісланий позивачу. Слід зазначити, що протокол та постанова складені одного й того ж дня - 10.07.2018 року. У постанові відповідач зазначив про набрання документом чинності 10.07.2018 року, що суперечить положенням КУпАП та ввело позивача в оману. Отже відповідач безпідставно та незаконно зробив запис у постанові про набрання нею чинності 10.07.2018 року. А враховуючи, що позивач є громадянином Чехії та не знайомий з українським законодавством, це призвело до хибного висновку щодо необхідності оплати штрафу, незважаючи на незгоду позивача з обвинуваченнями та наміром оскаржити постанову після належного ознайомлення з нею на рідній мові, отримання фахової юридичної консультації, збору доказів тощо. Крім того, позивач усвідомлював потенційний ризик отримання від прикордонних органів заборони на виїзд за межі України в разі несплати штрафу, що, в свою чергу, могло спричинити затримку виходу судна з порту та зриву строків доставки вантажу. У зв'язку з цим оплата штрафу не свідчить про згоду позивача з пред'явленими обвинуваченнями.

Представник позивача просить позов задовольнити.

Відповідач Державний інспектор з охорони природного навколишнього середовища Чорного моря Державної Екологічної інспекції Північно-Західного Регіону Чорного моря Костінюк Дмитра Елемировича у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Державна Екологічна інспекція Північно-Західного Регіону Чорного моря у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 10.07.2018 року постановою, винесеною державним інспектором з охорони природного навколишнього середовища Чорного моря Костюк Дмитром Елемировичем, накладено на ОСОБА_1 (ОСОБА_1) адміністративне стягнення на за ст. 188-5 КУпАП у розмірі 765 грн.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначені Законом України «Про охорону навколишнього середовища», Статтею 20-2 Закону визначає компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить, зокрема: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про екологічну та радіаційну безпеку; г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; ґ) пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об'єктах, що обстежуються.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 року № 312 затверджено Положення про морські екологічні інспекції , відповідно до п.1 Положення, Морськими екологічними інспекціями є Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція, Державна Азовська морська екологічна інспекція та Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря , які є територіальними органами Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковуються.

Згідно п. 2 Положення, до функцій Інспекції належить здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; дотримання суднами, кораблями міжнародних конвенцій, договорів та вимог природоохоронного законодавства України з питань запобігання забрудненню морського середовищ; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами, баластними та лляльними водами (пп. 16 ч. 2 Положення);

Згідно з п. 1 ч. 4. Положення, об'єктами контролю Інспекції є, зокрема: усі українські та іноземні судна, кораблі та інші плавучі об'єкти, а також засоби і морські споруди незалежно від форм власності та підпорядкування, діяльність яких відбувається у внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні України та на континентальному шельфі України.

Відповідно до абз. 2 п. 1.1. Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.1995 року №198 «Про здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон», екологічний контроль водних транспортних засобів здійснюється у разі, коли із судна скидаються видимі плавучі частки або виникають видимі сліди нафти, нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі скидання, що призвело до фактичного погіршення якості води відповідно до фонових показників якості води в районі водокористування.

Згідно п.10 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 451, екологічний контроль судна здійснюється виключно у разі, коли із судна викидаються видимі плавучі частки або виникають видимі сліди нафти чи нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі їх скидання, що призводить до фактичного погіршення якості води. Інформація про рішення, прийняті державними органами, уповноваженими здійснювати відповідні види контролю в пунктах пропуску через державний кордон, щодо необхідності проведення контролю безпосередньо на судні, передається агентській організації (морському агентові).

Слід зазначити, що до 08.10.2015 року екологічний контроль в пунктах пропуску через державний кордон здійснювався у порядку, передбаченому Положенням, затвердженим Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 08.06.1999 року №204. Однак Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.2015 року №1915/5 було скасовано реєстрацію Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 08.06.1999 року №204. Іншого нормативного акту щодо нормативного регулювання здійснення екологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон станом на сьогодні не прийнято.

Для встановлення порядку державного контролю в портах за дотриманням на суднах вимог Міжнародних конвенцій, Кодексу торговельного мореплавства України, законодавчих актів України з безпеки мореплавства та запобігання забрудненню довкіллям розроблені Правила контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджені Наказом Міністерства транспорту від 17.07.2003 року №545

Пунктом 1.4. Правил контролю визначено, що державний інспектор - посадова особа Укртрансбезпеки, Держрибагентства України або служби капітана морського порту України, яка має відповідну кваліфікацію і уповноважена в установленому законодавством порядку здійснювати контроль за дотриманням на суднах, що заходять у морські порти України, правил мореплавства та вимог міжнародних договорів України з безпеки судноплавства та визначення готовності суден до виходу в море. Державними інспекторами є: інспектор контролю державою порту ; інспектор служби капітана морського порту ; інспектор держави прапора . Відповідно до п. 1.5. Правил контролю, з метою забезпечення безпеки мореплавства та запобігання забрудненню із суден усі судна, що перебувають у морських портах України, підлягають обов'язковому контролю ІСКМП (інспектором служби капітана морського порту) : вибірковому контролю ІКДП (інспектором контролю державою порту). Як вбачається з п. 2.1.6. Правил контролю, якщо перевіркою судна службою капітана морського порту встановлено, що є повідомлення про забруднення судном довкілля, то повинні бути поінформовані ІКДП або ІДП* для проведення більш детальної перевірки. Огляд судна посадовими особами Укртрансбезпеки, проводиться у разі отримання інформації від членів екіпажу або інших осіб про забруднення судном довкілля або про порушення умов перевезення вантажів і пасажирів тощо (абз. 5 п. 2.2.3. Правил контролю). Згідно п. 2.2.13. Правил контролю, якщо внаслідок огляду судна отримані дані про скидання судном шкідливих речовин у портах, біля віддалених від берега терміналів або в територіальних морських водах України, Укртрансбезпека повідомляє про це компетентні органи Міністерства екології та природних ресурсів України для проведення ними розслідування та притягнення до відповідальності винних осіб згідно з чинним законодавством. Обставини скидання забруднювальних речовин із суден викладаються у звіті за формою, наведеною в додатку 10, яка в установленому порядку подається до ІМО (2.2.14.).

Таким чином, діюче законодавство України встановлює чіткі умови та підстави для проведення екологічного контролю суден закордонного плавання. Державний екологічний контроль на судні може здійснюватись лише у двох випадках: зафіксований у встановленому законом порядку факт скидання з судна видимих плавучих часток або виникнення видимих слідів нафти, нафтовмісних або інших забруднюючих речовин у районі скидання, що призвело до фактичного погіршення якості води відповідно до фонових показників якості води в районі водокористування, наявність від посадових осіб Укртрансбезпеки інформації про скидання з судна шкідливих речовин за результатами перевірки судна або повідомлення про забруднення судном довкілля.

Вимоги щодо запобігання забрудненню та засміченню внутрішніх морських вод і територіального моря України підприємствами, установами, організаціями всіх форм ласності, громадянами України, а також іноземними юридичними і фізичними особами та ;особами без громадянства, українськими та іноземними суднами, які перебувають у цих одах встановлені Правилами охорони внутрішніх морських вод і територіального моря країни від забруднення та засмічення (затверджено Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269).

*

Відповідно до п. З Правил №269, ізольований баласт - баластні води, прийняті в танк, який повністю відділено від вантажної і паливної системи і призначено тільки для перевезення водяного баласту та вантажів, які не є нафтою або рідкими отруйними речовинами, які визначені у Додатках до Конвенції МАРПОЛ 73/78.

Згідно п. 5-1 Правил №269, скидання ізольованого баласту в територіальному морі, внутрішніх водних шляхах України дозволяється без обмежень та контролю з боку державних органів за умови, що такий баласт прийнято у Чорному чи Азовському морі до входу в територіальні води.

Морські екологічні інспекції Держекоінспекції мають право перевірити відповідність ізольованого баласту, скидання якого здійснюється із суден у внутрішні морські води та територіальне море, нормативам гранично допустимих концентрацій основних забруднюючих речовин у морському порту виключно у випадку, якщо під час скидання із судна ізольованого баласту разом з ним викидаються зримі плавучі частки або виникають видимі сліди нафти чи нафтовмісних або інших забруднюючих речовин в районі скиду, що призвело до фактичного погіршення якості води.

У разі коли в районі водокористування (акваторії морського порту) гранично допустима концентрація основних забруднюючих речовин перевищує значення фонових показників якості води, рівень забруднення ізольованого баласту, скидання якого здійснюється із суден у внутрішні морські води та територіальне море, що призвело до фактичного погіршення якості води, вимірюється згідно з фоновими значеннями показників якості води відповідного району водокористування.

Перевірка здійснюється з метою встановлення джерела забруднення. Порядок перевірки, взяття проб води та проведення їх аналізу встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Однак відсутні будь-які докази того, що під час скидання із судна ізольованого баласту разом з ним викидалися зримі плавучі частки або виникли видимі сліди нафти чи нафтовмісних або інших забруднюючих речовин в районі скиду, що призвело до фактичного погіршення якості води. Тому у відповідача були відсутні будь-які підстави для проведення екологічного контролю на судні.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється у порядку, передбаченому КУпАП та Інструкцією з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 року №264), далі - «Інструкція». Однак при розгляді справи Відповідач допустив порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, про що свідчать наступні факти та обставини.

Відповідно до ч.І ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.274 КУпАП, обов'язок по залученню перекладача покладається на орган (посадову особу), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Перекладач зобов'язаний з'явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Позивач є громадянином Чеської Республіки, його рідною мовою є чеська, українською мовою він не володіє. Натомість, Постанова складена виключно українською мовою, її бланки не містять навіть повторення (дублювання) англійською мовою стандартних його частин за затвердженою формою. У вказаному документі відсутня будь-яка інформація та записи щодо участі у процесуальних діях дипломованого перекладача, участь якого Інспекція та Відповідач повинні були забезпечити для об'єктивного та усестороннього розгляду справи та ухвалення законного та обгрунтованого рішення (Постанови). Однак співробітники Інспекції (Відповідач) допустили порушення прав Позивача, чим повністю позбавили його усіх прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Пункт 2.13. Інструкції передбачає, що особа, яка склала протокол, роз'яснює порушнику його права та обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Однак за відсутності перекладача незрозуміло, яким чином Відповідач міг роз'яснити Позивачу чеською мовою його права та обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Слід зазначити, що участь перекладача під час розгляду справ про адміністративні правопорушення є обов'язковою в усіх випадках, коли особа, яка притягується до відповідальності, не володіє українською мовою.

Конституційний Суд України у справі про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України (справа про застосування української мови) від 14.12.1999 року роз'яснив: "українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом". З урахуванням такого тлумачення, уповноважені органи (посадові особи) не вправі використовувати іноземну мову під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. В статті 268 КУпАП чітко зазначено, що особа, яка не володіє мовою, якою ведеться провадження, має право виступати саме рідною мовою.

Враховуючи, що позивач не володіє українською мовою, керуючись ст. 274 КУпАП, Відповідач в обов'язковому порядку був зобов'язаний забезпечити участь при складанні Протоколу та Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності перекладача з української мови та чеську мову. Невиконання такого обов'язку призвело до порушення грав Позивача, закріплених у статті 268 КУпАП, та нехтування правами та інтересами

За загальним правилом, відповідно до ст.254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частини 1-2 статті 258 КУпАП передбачають випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Згідно ч. З ст. 258 КУпАП , протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою-другою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Частини 1-2 статті 258 КУпАП не містять посилань на ст. 188-5 КУпАП, а тому на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення за місцем його вчинення", яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Додатковим підтвердженням такої позиції є зміст бланку протоколу про адміністративне правопорушення (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 року №264) в частині щодо місця розгляду справи, де передбачено вказівку на адресу органу Державної екологічної інспекції України, в якому має відбутися розгляд справи. Таким чином, дана справа повинна була розглядатися за адресою місцезнаходження Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря: 65114 м. Одеса, 12-а лінія 6-ї ст. Люстдорфської дороги, б. 22.

Як вже зазначено вище, у випадку розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, а в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП. Таким чином, на справи про адміністративні правопорушення за ст. 188-5 КУпАП не поширюються передбачені ст. 258 КУпАП випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Також, у порушення п. 3.4 Інструкції, посадова особа при розгляді справи про адміністративні правопорушення (Відповідач) не з'ясував, чи підлягав Позивач адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність Позивача; чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП, одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним ; призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою, послугами перекладача, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

У ч. 1 ст. 277 КУпАП та п.3.2. Інструкції закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 Кодексу).

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні КСУ, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Адміністративне правопорушення, передбачено ст. 188-5 КУпАП, не належить до категорії справ, в яких стягнення накладаються на місці їх вчинення.

Виходячи з аналізу оскаржуваної Постанови, розгляд справи носив формальний характер - будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було дослідження жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення, чим порушено вимоги статей 278, 279 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Натомість відповідач не забезпечив позивачеві можливості скористатися таким правом, що також порушило права позивача.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вказані порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності є суттєвими, оскільки фактично обмежили позивача повноцінно приймати участь у розгляді адміністративної справи, захищати свої права та інтереси, користуватися професійною правничою допомогою та послугами перекладача, що особливо актуально для громадянина іншої країни, який не володіє українською або російською мовами.

Постанова та Протокол були винесені у вкрай стислий термін - протягом одного дня, що унеможливило вчинення позивачем будь-яких підготовчих дій для захисту своїх прав та інтересів під час провадження у справі (збір та підготовка доказів, залучення захисника, перекладача тощо).

Позов підлягає задоволенню, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі відповідачем була розглянута з порушенням норм КУпАП, без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та без дослідження всіх доказів по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 90, 242-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ОСОБА_1) до Державного інспектора з охорони природного навколишнього середовища Чорного моря Державної Екологічної інспекції Північно-Західного Регіону Чорного моря Костінюк Дмитра Елемировича, третя особа - Державна Екологічна інспекція Північно-Західного Регіону Чорного моря, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 100049 від 10.07.2018 року, винесену державним інспектором з охорони природного навколишнього середовища Чорного моря Державної Екологічної інспекції Північно-Західного Регіону Чорного моря Костінюком Дмитром Елемировичем,про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 765 гривень, стосовно громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1).

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно громадянина Чеської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1), закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Коваленко О. Б.