Справа № 333/5132/18
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 333/5132/18 2-а/335/307/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Кудряшової Ю.І., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Капрала поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області Баранова Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Капрала поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області Баранова Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

14 вересня 2018 року Постановою ЕАВ №596991 капрала поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області Баранова С.В., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що ніби - то 14 вересня 2018 року, приблизно о 06 годині, ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по дорозі Н-08 475 км., керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Позивач з постановою не згоден, вважає, що вона є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням вимог чинного законодавства, через що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2018 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268-272, 288 КАС України, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов.

Позивач у судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без фіксації судового процесу, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, у встановлений ухвалою суду строк відзив на позов не надав, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч. 3 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2018 року ЕАВ №596991, ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення за таких обставин: 14 вересня 2018 року, приблизно о 06 годині, ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по дорозі Н-08 475 км., керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Отже, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №596991 від 14 вересня 2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2018 року не вбачається доказів, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, а також зазначені докази не надані Відповідачем до суду.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Відтак, оскільки, не встановлено порушень в діях водія ОСОБА_1, а отже постанова серії ЕАВ №596991 від 14 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на позивача - підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1, відповідачем зібрано не було та суду не надано, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем в судове засідання надано не було, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: АДРЕСА_2) до Капрала поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області Баранова Сергія Вікторовича (адреса: АДРЕСА_3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 вересня 2018 року серії ЕАВ №596991 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.В. Калюжна