Справа № 750/11115/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа №750/11115/16-а

адміністративне провадження №К/9901/37151/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 750/11115/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі об`єднане управління ПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою об`єднаного управління ПФУ

на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 грудня 2016 року, ухвалену у складі головуючого судді Жук М.І. та

ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Глущенко Я.Б., суддів Пилипенко О.Є., Бєлової Л.В.,

ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірним рішення об`єднаного управління ПФУ щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу період його роботи муляром у військовій частині НОМЕР_1 з 15 січня 1981 року по 17 серпня 1988 року;

- зобов`язати об`єднане управління ПФУ зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 15 січня 1981 року по 17 серпня 1988 року муляром у військовій частині 33731 (зараз 209 Управління начальника робіт військового будівництва Міністерства оборони України у Чернігівській та Сумській областях) та призначити йому пенсію за віком із зниженням пенсійного віку.

Позов обґрунтовано тим, що період його роботи на посаді муляра у військовій частині НОМЕР_1 підтверджується наданими відповідачу документами, тому рішення відповідача є протиправним.

Деснянський районний суд м. Чернігова постановою від 08 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, задовольнив позовні вимоги з 22 березня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що визначальним фактором при встановлені права на дострокове призначення пенсії за віком є факт зайнятості робітника на виробництві або на виконанні окремих робіт, передбачених відповідними Списками. А оскільки на час звернення із заявою до пенсійного органу позивачу виповнилося 56 років, загальний страховий стаж роботи становить 28 років 6 місяців 29 днів, пільговий стаж у військовій частині НОМЕР_1 на посаді муляра становить 7 років 7 місяців, що підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 17 від 13 червня 2016 року, архівною довідкою від 17 березня 2016 року №1327/02-01, а також записами в трудовій книжці, то відповідач безпідставно не прийняв до уваги ці документи.

17 травня 2017 року об`єднане управління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що навіть із додаванням до пільгового стажу періоду роботи позивача з 15 січня 1981 року по 17 серпня 1988 року, загальний пільговий стаж ОСОБА_1 складатиме 7 років 10 місяців 2 дні, що не є недостатнім для призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ ( далі Закон № 1788-ХІІ) на час звернення до пенсійного органу . Окрім цього, скаржник вказує про те, що професії «стропальник» та «муляр-монтажник» відсутні в розділі 29 Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 та в розділі 27 Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16 червня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд, переглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення часткове касаційної скарги з огляду на таке..

У справі, яка розглядається, суди встановили, що 22 березня 2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 24 червня 2016 року № 7738/05 об`єднане управління ПФУ повідомило позивача, що йому відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Також суди встановили, що на час звернення до об`єднаного управління ПФУ позивачу виповнилось 56 років, загальний страховий стаж роботи позивача становить 28 років 6 місяців 29 днів.

Відповідно до довідки від 13 червня 2016 року № 17, виданої 209 Управлінням Начальника робіт, пільговий стаж позивача у військовій частині НОМЕР_1 на посаді муляра становить 7 років 7 місяців, що в свою чергу підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу першого пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи (30 років), встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок застосування Списків № 1 і № 2) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до копії трудової книжки позивач з 15 січня 1981 року по 17 серпня 1988 року працював у військовій частині каменщиком, монтажником

Разом з цим, відповідно до довідки 209 Управління про підтвердження наявного трудового стажу, у вказаний період позивач працював у військовій частині 33731 за професією маляр в постійно працюючій бригаді малярів і у період його роботи діяв Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, в якому ця професія відсутня.

Разом з цим, відповідно до пунктів 3, 12 роз`яснень Держкомпраці СРСР від 02 квітня 1976 року № 5/8, в тих випадках, коли в Списках №1 та № 2 передбачені робітники, що виконують певні роботи, право на пільгове забезпечення користуються всі робітники, постійно зайняті на цих роботах, незалежно від найменування їх професій.

З 26 січня 1991 року діяли Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 і, згідно з постановою Кабінету Міністрів СРСР від 09 серпня 1991 року № 591, Розділ 22900000 XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» Список № 2 доповнено позицією 2290000а-12680 «Каменщики, постоянно работающие в бригадах каменщиков и в специализированных звеньях каменщиков комплексных бригад».

З 11 березня 1993 року діяв Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162, Розділом XXVII якого передбачено професію муляра, за умови постійної праці в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад (код 2290000а-12680).

Отже, на думку колегії суддів позивач, працюючи, у період, щодо якого виник спір, за професією муляра має право на зарахування періоду роботи до пільгового стажу.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах орган ПФУ зобов`язаний перевірити, зокрема, чи досяг заявник пенсійного віку, чи має заявник стаж роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, чи має право на зниження пенсійного віку та у якому розмірі.

У разі прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, ПФУ повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв пенсійний орган обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що пільговий стаж роботи позивача на посаді муляра становить 7 років 7 місяців, що є достатнім для призначення йому пенсії із зменшенням віку згідно пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Разом з цим, зменшення пенсійного віку (для чоловіків 60 років) за правилами вказаної статті передбачено на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців на роботах передбачених списком № 2.

Отже, право на пільгову пенсію із заниженням пенсійного віку у позивача виникло з моменту досягнення ним 57 років [60 3 (7 років 7 місяців поділене на 2 роки 6 місяців).

Відповідно до пункту 1.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Оскільки, позивач звернувся до пенсійного органу 22 березня 2016 року, а 57 років йому виповнилось 25 жовтня 2016 року, тобто більше ніж за 7 місяців до досягнення необхідного пенсійного віку, тому у відповідача не було правових підстав вирішувати питання про призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку на час звернення останнього до об`єднаного управління ПФУ.

Водночас, на час звернення до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 виповнилося 57 років.

Колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на мотиви викладені у цій постанові, шляхом зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу з 25 жовтня 2016 року пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ із зниженням пенсійного віку із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на посаді муляра у бригаді мулярів при повній зайнятості у військовій частині 33731 (зараз 209 Управління начальника робіт військового будівництва Міністерства оборони України у Чернігівській та Сумській областях) з 15 січня 1981 року по 17 серпня 1988 року.

Отже, доводи касаційної скарги заслуговують на увагу, оскільки частково спростовують висновки судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, ухвалені у справі оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої та третьої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень, статтями 242, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Частково задовольнити позовні вимоги.

Зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 з 25 жовтня 2016 року пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на посаді муляра у бригаді мулярів при повній зайнятості у військовій частині 33731 (зараз 209 Управління начальника робіт військового будівництва Міністерства оборони України у Чернігівській та Сумській областях) з 15 січня 1981 року по 17 серпня 1988 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

В.М. Кравчук,

Судді Верховного Суду