Справа № 0240/2949/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 листопада 2018 р. Справа № 0240/2949/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21037)

до: КП "Немирівський ККП" Немирівської міської ради (вул. Соборна, 23, м. Немирів, Немирівський р-н, Вінницька обл., 22800)

про: стягнення капіталізованих платежів

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області до КП «Немирівський ККП» Немирівської міської ради про стягнення капіталізованих платежів в сумі 117717,49 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у Немирівському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області знаходиться на обліку ОСОБА_1, як потерпілий на виробництві, який отримав травму при виконанні трудових обов'язків в КП «Немирівський ККП» Немирівської міської ради та який отримує на підставі Закону України №1105-ХІV щомісячні страхові виплати.

З 02.07.2018 КП «Немирівський ККП» Немирівської міської ради знаходится в стані припинення та 02.09.2018 визначено як кінцевий строк для пред'явлення кредиторами вимог.

Оскільки відповідач ліквідовується як юридична особа без правонасткпника, відтак повинна бути проведена капіталізація платежів для продовження страхових виплат особам, які мають право на такі виплати, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 17.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Поставлено здійснювати розгляд справи в письмовому провадженні без виклику сторін та, зокрема, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У строк, встановлений судом, відповідач надав на адресу суду відзив (вх. 42968 від 01.10.2018), у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Свою позицію відповідач мотивує тим, що КП «Немирівський КПП» Немирівської ради вважає, що порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров'ю затверджений постановою Кабінеті міністрів України від 06.05.2000 р. №765 для стягнення заборгованості по капіталізованих платежах з КП «Немирівський КПП» законодавчо не може бути застосований в зв'язку з тим, що відповідач не являється банкрутом та не перебуває в процесі банкрутства. Відтак, на підставі вищевикладеного просить відмовити в задоволенні позову.

08.10.2018 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої останній просить стягнути з відповідача капіталізовані платежі у розмірі 119031,73 грн.

Вказана заява відповідає вимогам статтей 47, 167 Кодексу адміністративного судочинства України та прийнята судом.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Згідно з Постановою «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати» від 02 березня 2018 року позивачем має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, внаслідок потерпілому ОСОБА_1 встановлена стійка втрата професійної працездатності 20%, у зв'язку з чим позивач призначив та виплачує ОСОБА_1 належні йому суми страхового відшкодування як особі, яка має право на страхові виплати у зв'язку з втратою працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві в сумі 782,28 грн. безстроково з 01.03.2018.

02.07.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про рішення КП «Немирівський КПП» Немирівської ради щодо припинення діяльності.

Після публікації вищезазначеного запису та у зв'язку із припиненням відповідачем своєї діяльності, позивачем здійснено розрахунок сум капіталізованих платежів щодо ОСОБА_1

Відповідно до розрахунку капіталізованих платежів КП «Немирівський КПП» Немирівської ради зобов'язано сплатити управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області 119031,73 грн. капіталізованих платежів.

04.07.2018 позивачем надіслано відповідачу вимогу №01-1316 про сплату капіталізованих платежів.

Оскільки відповідач грошові вимоги Фонду по капіталізації не визнав та не сплатив такі платежі, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105-ХІV та Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за №765.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV.

Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 45 Закону №1105-ХІV роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 11 Закону №1105-ХІV джерелами формування коштів Фонду, крім іншого, є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку капіталізації платежів капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Встановлений Кабінетом Міністрів України порядок надходження до Фонду капіталізованих платежів у випадках ліквідації страхувальників (суб'єктів підприємницької діяльності) означає, що у разі припинення страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю чи здоров'ю працівників зобов'язаний внести до Фонду належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

Таким чином, наведеними нормами Цивільного кодексу України та Закону №1105-ХІV передбачено обов'язок страхувальника проводити капіталізацію платежів для продовження страхових виплат непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого від нещасного випадку на виробництві та мали право на одержання від нього утримання, а також дітям потерпілого, народженим після його смерті.

За змістом пункту 3 Порядку № 765 капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Згідно наявному у матеріалах справи розрахунку, загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілою складає 119031,73 грн.

Оскільки капіталізовані платежі сплачені не були, тому вони підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) джерелами формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом частин 1-2 статті 4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Як вже наголошувалось судом, за приписами пунктів 1 та 5 частини 1 статті 11 Закону № 1105-XIV джерелами формування коштів Фонду (крім інших) є страхові внески страхувальників та застрахованих осіб, капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку.

У відповідності до статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу - щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Згідно з частиною 3 статті 110 Цивільного кодексу України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним у статті 1200 цього Кодексу мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосовуванню приписи пунктів 1 та 5 частини 1 статті 11 Закону № 1105-XIV.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові цього суду від 26 червня 2012 року у справі № 21-156а12.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Заявлена позивачем сума платежів, яка підлягає капіталізації підтверджується розрахунками потреби в капіталізації коштів та іншими матеріалами справи.

На момент розгляду справи в суді сума капіталізованих платежів у розмірі 119031,73 грн. відповідачем не сплачена.

Враховуючи наведене вище суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми капіталізованих платежів у розмірі 119031,73 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з КП "Немирівський ККП" Немирівської міської ради (вул. Соборна, 23, м. Немирів, Немирівський р-н, Вінницька обл., 22800, ) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21037, ) капіталізованих платежів в сумі 119031,73 грн. (сто дев'ятнадцять тисяч тридцять одну гривню 73 копійки).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович