Справа № 806/1587/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1587/18

Головуючий у 1-й інстанції: Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

16 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року (рішення ухвалене суддею Єфіменко О.В. в м.Житомир, повний текст судового рішення складено 06 липня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 (форма С) Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем проведено фактичну перевірку з питань дотримання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. За результатами перевірки відповідачем складено акт від 28.11.2017 №0355/06/06/РРО/НОМЕР_2 та винесено податкове повідомлення-рішення від 06.12.2017 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" № 957 від 30.10.2008 (далі - Постанова КМУ № 957) та ст. 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/91-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон України № 481/91-ВР).

Позивач зазначає, що Постановою КМУ № 957 встановлено розмір мінімальних оптово-роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, зокрема на горілку та лікеро-горілчані вироби, інші у розмірі 397,76 грн. за один літр 100 відсоткового спирту. В акті перевірки посадові особи відповідача вказують, що позивач здійснювала продаж горілки ємністю 0,5 л міцністю 70% за ціною 72,00 грн., а мінімально встановлена ціна - 79,55 грн. Позивач вказує, що такої міцності горілки не існує, з огляду на що уповноваженими особами відповідача в акті перевірки зазначені безпідставні неіснуючі дані та обставини, міцність цієї горілки становить 40%, отже на думку позивача, нею приписи Постанови КМУ № 957 не порушено.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодилась, подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвали нове про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведена фактична перевірка магазина - кафе, що належить ФОП ОСОБА_2, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

За результатами перевірки складено акт від 28.11.2017 № №0355/06/06/РРО/НОМЕР_2 (а.с. 11).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 за № 957 (із змінами та доповненнями), а саме: встановлено реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої. Так 11.09.2017 о 20:59 згідно чека № 463 реалізовано одну пляшку горілки "Приватна колекція" ємністю 0,5 л міцністю 40% за ціною 72,00 грн., де мінімальна роздрібна ціна на напій становила 79,55 грн. такий самий напій за тією ж ціною було реалізовано 12.09.2017 о 20:28 згідно з чеком № 466, 13.09.2017 о 12:08 згідно з чеком № 468, 14.09.2017 о 20:14 згідно з чеком № 470. Відповідна горілка надійшла у продаж згідно товарно-транспортної накладної № 155361 від 22.08.2017 від ФОП ОСОБА_2, загальна сума накладної 642,47 грн.

Також проведеною перевіркою встановлено порушення п. 2.2, 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 за № 637 зі змінами та доповненнями, а саме не забезпечено оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень, у книзі обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність форма № 10 реєстраційний № 96 від 05.07.2017. Так готівкові кошти отримані за період з 01.06.2017 згідно Z-звітів № 0001 №0180 на загальну суму 35928,70 грн не внесені до вказаної книги обліку (на звороті а.с. 23).

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Житомирській області винесено податкові повідомлення-рішення від 06.12.2017 № та № , якими до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції на загальну суму 189643,50 грн., а саме:

- 179643,50 грн. (35928,70 грн. х 5) за неоприбуткування готівкових коштів у книзі обліку доходів і витрат (податкове повідомлення-рішення від 06.12.2017 № );

- 10000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої (податкове повідомлення-рішення від 06.12.2017 № ) (а.с. 15).

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржила їх до ДФС України (а.с. 12).

Рішенням ДФС від 01.02.2018 № 1455/Г/99-99-11-03-01-25 строк розгляду скарги було продовжено до 15.03.2018 (а.с. 66).

Рішенням ДФС України від 06.03.2018 № 3254/Г/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги залишило без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 06.12.2017 № та № , а скаргу ФОП ОСОБА_2 - без задоволення (а.с. 17-18).

Не погодившись із таким рішенням ДФС України позивач звернулась до суду з цим позовом.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 є автоматично скасованим у порядку досудового розгляду у зв'язку з несвоєчасним поданням рішення органом ДФС України на скаргу позивача. Платник податків вважає, що в силу приписів п. 56.16 ст. 56 ПК України днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а у разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Оскільки, ДФС України надала кінцеву відповідь позивачеві 06.03.2018, то на її переконання, сплинув 20 денний термін розгляду скарги, отже штрафна санкція не може бути застосована до неї.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при винесенні податкових повідомлень-рішень від 06.12.2017 № та № діяв правомірно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що ФОП ОСОБА_2 направила скаргу на податкові повідомлення-рішення від 06.12.2017 № та № , винесені ГУ ДФС у Житомирській області 14.12.2017 до ДФС України, проте ДФС України отримала цю скаргу 15.01.2018. Вказане підтверджується витягом витяг із сайту "Укрпошти" (а.с.67.

Рішенням ДФС від 01.02.2018 № 1455/Г/99-99-11-03-01-25 продовжено строк розгляду скарги до 15.03.2018 (включно).

Рішенням від 06.03.2018 № 3254/Г/99-99-11-03-01-25 ДФС України залишило без змін податкові повідомлення-рішення від 06.12.2017 № , № , а скаргу позивача без задоволення.

Відповідно до норм ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податку вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог п. 44.6 ст. 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку (п. 56.8 ст. 56 ПК України).

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у п. 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту (п. 56.9 ст. 56 ПК України).

З аналізу вказаних норм Податкового кодексу можна дійти висновку, що відповідачем не було допущено бездіяльності, оскільки скарга ФОП ОСОБА_2 розглянута відповідачем у строки, визначені ст. 56 ПК України і за результатами такого розгляду прийнято відповідне рішення. Строки відраховуються з моменту отримання скарги а не з моменту направлення - як вважає позивач.

Щодо виявлених в ході перевірки позивача порушень слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 481/95-ВР мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Згідно з ст. 11 Закону України № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Так, із даних контрольної стрічки вбачається, що неодноразово ФОП ОСОБА_3 реалізовувались алкогольні напої за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, згідно з витягом з бази "Податковий блок", а саме: згідно з фіскальним чеком від 11.09.2017 № 463, фіскальним чеком від 12.09.2017 № 466, фіскальним чеком від 13.09.2017 № 468, фіскальним чеком від 14.09.2017 № 470 встановлений факт реалізації горілки "Приватна Колекція", місткістю 0,5 л, міцністю 40% за ціною 72 грн. (а.с. 50-58).

Крім того, під час проведення перевірки, позивачем надано товарно-транспортну накладну від 22.08.2017 № 155361, яка підтверджує, що на замовлення останнього, здійснювалась доставка ФОП ОСОБА_4 товару, у переліку якого є горілка "Приватна колекція Київська" 0,5 л по ціні 72,00 грн. (а.с. 59).

Під час проведення перевірки, інспектором-ревізором було здійснено контрольну закупку у магазині-кафе ФОП ОСОБА_2, згідно фіскального чека від 28.11.2017 № на суму 24,15 грн. (а.с. 48).

Відповідно до ч. 10 ст. 18 Закону України № 481/95-ВР Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

На момент здійснення продажу алкогольних напоїв чинними були норми Постанови КМУ № 957 (із змінами та доповненнями), внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 № 634, відповідно до якої з 10.09.2017 мінімальна роздрібна ціна, зокрема, на горілку та лікеро-горілчані вироби становить 397,76 грн. за 1 літр 100-відсоткового спирту, а мінімальна роздрібна ціна горілки місткістю 0,5 л, міцністю 40% відповідно становить 79,55 грн.

Статтею 17 Закону України № 481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень, за здійснення оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано вказав, що наданими позивачем доказами жодним чином не спростовуються встановлені фактичною перевіркою порушення вимог ст. 18 Закону України № 481/95-ВР за яке, відповідно до абзацу чотирнадцятого ч. 2 ст. 2 ст. 17 цього Закону, до позивача застосовано штраф у розмірі 10000,00 грн.

Доводи позивача, щодо неправильного відображення в акті перевірки міцності горілки (здійснювала продаж горілки 0,5 л міцністю 70% за ціною 72,00 грн, а такої міцності горілки не існує) то суд вважає їх неспроможними, оскільки в акті перевірки має місце незначна описка, яка при детальному вивченні не свідчить на користь позивача.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України передбачено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

З огляду на вказані норми ПК України посилання представника позивача, що скріншоти не є належними доказами у справі, не можуть бути прийняті судом, позаяк ці скріншоти і є витягами із автоматизованої системи "аналітична система "Податковий блок", належним чином завірені представником відповідача і ПК України передбачено, що контролюючий орган на підставі інформації із автоматизованої системи "аналітична система "Податковий блок" має право здійснювати контроль платника податків і цю інформацію застосовувати у виконанні покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 06.12.2017 № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 10000,00 грн.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 листопада 2018 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Шидловський В.Б. Іваненко Т.В.