Справа № 360/3387/18
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3387/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії відповідача, щодо відмови позивачу у наданні статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни;

- визнати позивача особою, що має право на отримання статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни;

- зобов'язати відповідача надати позивачу статус члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати посвідчення члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни (а.с.3-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

Позивач є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 був особою, якій встановлено 1 групу інвалідності, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З експертного висновку Центральної міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС від 13.11.2017 № 6183 та від 23 травня 2018 року № 9479 вбачається, що захворювання ОСОБА_2 пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У відповідності до посвідчення НОМЕР_2 видане 24 липня 2018 позивач має право на пільги встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. 30 серпня 2018 року вона, як дружина ОСОБА_2, звернулась до відповідача з заявою, в якій просила видати посвідчення вдови інваліда війни та присвоїти їй відповідний статус. Листом від 10 жовтня 2018 року № 9684/02 відповідач відмовив їй у встановленні як дружині померлого ліквідатора аварії на Чорнобильсьй AЕС статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивач не погодився з такою відмовою відповідача, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Відповідач позов не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян 23.11.2018 за вхідним реєстраційним номером 34629/2018 надав відзив на позовну заяву від 22.11.2018 №11481/03 (а.с.34-35), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що з порушеного позивачем питання відповідач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації. Листом від 15.08.2018 №13/1659-31 були надані наступні роз'яснення. До осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (п.1 ст.10), належать, зокрема, сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у ст. 6 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи катівства, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. Встановлення статуту дружинам померлих учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов'язана із захворюванням, отриманим під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ст.10 вищевказаного Закону не передбачено. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1-2).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був особою, якому встановлено 1 групу інвалідності, та особою (1 категорії), яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, якому було надано право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 та посвідченням НОМЕР_4 від 09.01.2018 (а.с.15,25).

З експертних висновків Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 13.11.2017 №6183, від 23.05.2018 №9479 по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС вбачається, що захворювання ОСОБА_2 пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.12,13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 09.03.2018 НОМЕР_5 (а.с.9).

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_6 (а.с.8).

30 серпня 2018 року дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила видати посвідчення вдови інваліда війни та присвоїти їй відповідний статус (а.с.16).

Листом від 10 жовтня 2018 року № 9684/02 Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради відмовило позивачу у встановленні як дружині померлого ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (а.с.17).

Не погодившись із фактичною відмовою у встановленні, як дружині померлого ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС, статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В преамбулі до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Поширення чинності Закону № 3551-XII на членів сім'ї загиблої особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни.

Відповідно до ст. 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно ч.1 ст.7 Закону №3551-XII до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Пунктом 1,9 ч.2 ст.7 Закону №3551-XII передбачено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа, зокрема, військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З огляду на зазначені правові норми обов'язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни, є наявність інвалідності, доказів залучення такої особи до військовослужбовців або до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Військового квитка НОМЕР_7 ОСОБА_2 у період з 10.01.1990 по 13.04.1990 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав дозу опромінення 4,965 (а.с.18-2)

Відповідно до довідки від 13.04.1990 року № 2906/09 ОСОБА_2 знаходився на зборах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 10 січня 1990 року по 13 квітня 1990 року (а.с.24).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 був військовослужбовцем, який з 10.01.1990 по 13.04.1990 виконував обов'язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується вищевказаними документами.

Пункт 2 статті 10 Закону № 3551-XII визначає, що його чинність поширюється на сім'ї військовослужбовців, які призивались на збори військовозобов'язаних Міністерства оборони, прирівняних до них осіб, зазначених в статтях 6 і 7 цього Закону, тобто на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. На дружин (чоловіків) померлих інвалідів війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя інвалідами, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті інваліда.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551-XII (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого».

Абзацом 2 пункту 7 цього Положення передбачено, що, зокрема, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2, який відповідно до посвідчення віднесений до осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд дійшов висновку, що позивач у відповідності до вимог статті 10 Закону № 3551-XII має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім'ї загиблого інваліда війни, а тому відповідач неправомірно відмовив у задоволенні її заяви про видачу такого посвідчення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій відповідно до вимог ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 26.10.2018 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання адміністративного позову до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (а.с.1-2).

Оскільки ухвалою суду від 26.10.2018 позивача звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, пунктом 15.5 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (, 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Новікова, буд.15Б) надати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) статус члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати посвідчення члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова