Справа № 807/463/17
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2018 року м. Ужгород№ 807/463/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Богдан І.І.;

представника відповідача - Білей М.І.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлюкс Україна" до Виноградівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перлюкс Україна" (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виноградівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно Акту перевірки від 10.11.2016 №823/12-01-11/39308820 відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача за період з 01.12.2015 по 19.07.2016, однак дана перевірка була проведена в період дії мораторію на всі види перевірок. Також, позивач зазначав, що відповідач не мав право застосовувати штрафні санкції передбачені п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) по несвоєчасно зареєстрованим податковим накладним/розрахункам коригування до 16.02.2016. Таким чином, позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.11.2016 №, прийняте за результатами проведеної камеральної перевірки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з мотивів викладених в наданому запереченні на позов, вказавши на наступне. За наслідками проведеної камеральної перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.11.2016 № про застосування штрафу у розмірі 3680,01 грн. Так, в ході проведеної камеральної перевірки, відповідачем було встановлено, що позивач в порушення вимог п.201.10.ст. 201 ПК України несвоєчасно зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відтак, відповідачем з урахуванням пункту 35 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України було застосовано штрафні санкції, визначені ст. 120-1 ПК України.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено камеральну перевірку дотримання позивачем встановлених законодавством граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, результати якої відображені в Акті від 30.11.2016 № (а.с. 8-9).

Перевіркою було встановлено порушення позивачем абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування (а.с. 8).

На підставі проведеної перевірки та за результатами встановлених порушень, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.11.2016 № про застосування штрафу у розмірі 3608,01 грн., згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України (а.с. 10).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо посилання позивача про безпідставність проведення відповідачем камеральної перевірки, у зв'язку з тим, що відповідно до вимог пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України №71-VІІІ від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" було встановлено мораторій у 2015-2016 роках на проведення всі видів перевірок, в тому числі і камеральних перевірок, суд зазначає наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані ПК України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

З вищенаведених законодавчих норм вбачається, що особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок сум податкових зобов'язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Таким чином, камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення усіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

28.12.2014 Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII (далі - Закон України №71-VIII), відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: - з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; - з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Суд також має враховувати мету та завдання запровадження мораторію на здійснення податкових перевірок.

Як випливає з Пояснювальної записки до законопроекту №71-VІІІ, метою законопроекту було покращення умов ведення бізнесу в Україні з одночасним підвищенням показників України в міжнародних рейтингах, а також підвищення ефективності використання ресурсів економіки, зокрема зменшення витрат підприємств на визначення податкових зобов'язань і складання податкової звітності та держави - на адміністрування податків, усунення недоліків діючого законодавства, які дозволяють великим платникам отримувати податкові вигоди, спрощення виконання податкового обов'язку малим бізнесом, зменшення податкового навантаження на малий бізнес.

Відтак, саме з метою зменшення адміністративного навантаження на суб'єктів господарювання з річним оборотом менше 20 мільйонів грн., а також із метою ефективного використання ресурсів фіскальних органів було тимчасово обмежено здійснення щодо таких платників податків окремих видів податкових перевірок, проведення яких потребувало значних зусиль як із боку контролюючих органів, так і платників податків.

Разом із тим, проведення камеральних перевірок через їх спрощену процедуру, яка не вимагає від платників податків будь-яких витрат часу та ресурсів, не створювало для платників будь-якого додаткового адміністративного навантаження, не заважало нормальному перебігу їх господарської діяльності.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що запроваджені Законом України №71-VIII обмеження не стосуються камеральних перевірок, які є функцією здійснення повноважень контролюючого органу, оскільки об'єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом під час проведення камеральної перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.06.2018 №813/448/14 касаційне провадження № К/9901/40417/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладе та з огляду на правову позицію Верховного Суду, суд приходить висновку, що відповідачем було правомірно проведено камеральну перевірку дотримання позивачем податкового законодавства за період з 01.12.2015 по 19.07.2016, результати якої відображені в Акті від 30.11.2016 №.

Згідно Акту перевірки від 10.11.2016 №823/12-01-11/39308820 зазначено, що позивачем були допущені порушення абз.11 п. 201.10 ст.201 ПК України, зокрема несвоєчасно зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: 1) податкову накладну від 01.12.2015 №1, ПДВ - 2052,00 грн. зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 17.12.2015 о 16:10:02 год. згідно квитанції №1 від 17.12.2015 реєстраційний №; 2) податкову накладну від 09.12.2015 №10, ПДВ - 2219,88 грн. зареєстровано - 25.12.2015 о 16:44:52 год. згідно квитанції №1 від 25.12.2015, реєстраційний №; 3) податкову накладну від 21.12.2015 №21, ПДВ - 13727,78 грн. зареєстровано - 06.01.2016 о 17:45:11 год. згідно квитанції №1 від 06.01.2016, реєстраційний №; 4) податкову накладну від 24.12.2015 №28, ПДВ - 2723,78 грн. зареєстровано - 11.01.2016 о 10:15:05 год. згідно квитанції №1 від 11.01.2016, реєстраційний №; 5) податкову накладну від 03.02.2016 №3, ПДВ - 5786,70 грн. зареєстровано - 19.02.2016 о 10:56:17 год. згідно квитанції №1 від 19.02.2016, реєстраційний №; 6) податкову накладну від 27.05.2016 №31, ПДВ - 92,60 грн. зареєстровано - 15.06.2016 о 16:59:22 год. згідно квитанції №1 від 15.06.2016, реєстраційний №; 7) податкову накладну від 31.05.2016 №54, ПДВ - 9463,33 грн. зареєстровано - 16.06.2016 о 17:04:29 згідно квитанції №1 від 16.06.2016, реєстраційний №; 8) розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 30.06.2016 №41 до податкової накладної від 29.06.2016 №35, ПДВ - 13,99 грн. зареєстровано - 19.07.2016 о 17:47:03 згідно квитанції №1 від 19.07.2016, реєстраційний №.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що відповідач не мав право до 16.02.2016 застосовувати штрафні санкції, передбачені п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (зі змінами та доповненнями в редакції чинній з 01.01.2016) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно абз. 11 п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції Закону № 909-VIII від 24.12.2015, чинній з 1 січня 2016 року) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246) визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі.

Згідно з п. 2 Порядку № 1246 внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1246 реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг) та залишаються у їх постачальника (продавця); складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України; складені в межах виконання угод про розподіл продукції; складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування) незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній та/або розрахунку коригування.

Згідно з п. 10 Порядку № 1246 датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 643-VIII від 16.07.2015) порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Згідно з п. пунктом 35 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України норми пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 1 жовтня 2015 року.

Отже, якщо податкову накладну складено після 1 жовтня 2015 року та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням термінів реєстрації, то до платника податків застосовуються штрафні санкції, визначені статтею 102-1 ПК України.

Як встановлено в ході розгляду справи по суті та підтверджується матеріалами адміністративної справи, позивачем було допущено порушення термінів реєстрації податкових накладних, складених після 1 жовтня 2015 року, відтак до позивача підлягають застосуванню штрафні санкції встановлені статтею 102-1 ПК України.

Таким чином, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст.54, п.120-1.1 ст.120-1, п.201.10 ст.201 ПК України до позивача, згідно податкового повідомлення-рішення від 30.11.2016 №, було застосовано 3608,01 грн. штрафу за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 36080,06 грн.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень надав до суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від від 30.11.2016 №, відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлюкс Україна" (м. Виноградів, вул. І.Франка, 108, ) до Виноградівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (м. Виноградів, вул. Миру, 56, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано суддею 21.11.2018 року.