Справа № 1140/2397/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/2397/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.05.2018 р. № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою для прийняття спірних рішень стали висновки про заниження ним задекларованих доходів, які надійшли на розрахунковий рахунок за реалізовані ТМЦ (хімічні товари) і безпідставне включення до складу витрат суми придбаних ТМЦ, дохід від реалізації яких у звітному періоді не отримано, та у зв'язку з чим було збільшено чистий оподаткований дохід. Однак, позивач вважає зазначені висновки необґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню з підстав, описаних в позові.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. З поданого відзиву пояснив, що перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу за перевіряємий період встановлено, що в результаті допущених порушень при визначенні загального оподаткованого доходу та витрат, пов'язаних з господарською діяльністю, позивачем був занижений чистий оподаткований дохід, що й призвело до заниження податкового зобов'язання по ПДФО та військовому збору, а тому спірні рішення винесено правомірно (т.1 а.с.65-66).

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позов повністю (т.1 а.с.92-94).

Станом на день винесення рішення заперечення на дану відповідь до суду не надходило.

Згідно до ст.ст.262, 263 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження.

Дослідивши наявні в справі матеріали суд дійшов наступних висновків.

Позивач - є фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в Кропивницькій ОДПІ як платник податків.

Відповідач - є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані Податковим кодексом України повноваження.

Судом встановлено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. 31.12.2017 р., та по закінченню якої складено акт №363/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 23.04.2018 р. (т.1 а.с.69-84).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення позивачем:

1.пункту 177.2, підпункту 177.4.1 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, в частині заниження податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 23303,08 грн., в т.ч. за 2015 рік у сумі 5051,40 грн., 2016 рік у сумі 9115,86 грн. та за 2017 рік у сумі 9135,82 грн.;

2.підпункту 1.1 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, в частині заниження суми податкового зобов'язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності у сумі 2026,11 грн., в т.ч. за 2015 рік у сумі 505,14 грн., 2016 рік у сумі 759,65 грн. та за 2017 рік у сумі 761,32 грн..

24.05.2018 р. відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 29128,85 грн., з яких: основного платежу - 23303,08 грн., штрафних санкцій - 5825,77 грн. (т.1 а.с.87);

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з військового збору в сумі 2532,64 грн., з яких: основного платежу - 2026,11 грн., штрафних санкцій - 506,53 грн. (т.1 а.с.88).

За результатами адміністративного оскарження скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 24.05.2018 р. - без змін (т.1 а.с.44-49, 51-55).

Не погоджуючись з вказаним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає таке.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до доходу від провадження підприємницької діяльності за 2016, 2017 рік занижено суму загального оподаткованого доходу на загальну суму 3986,78 грн., в т.ч. за 2016 рік на 1372,78 грн., за 2017 рік на 2614 грн., чим порушено вимоги п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України.

Перевіркою правильності визначення витрат безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу встановлено, що в порушення вимог п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 включено до складу таких витрат суми придбаних ТМЦ (хімічних товарів), дохід від реалізації яких у звітному періоді не отримано на загальну суму 131087,43 грн., в т.ч. за 2015 рік - на суму 33676 грн., за 2016 рік - на суму 49270,87 грн., за 2017 рік - на суму 48140,56 грн..

В результаті заниження задекларованого доходу та завищення понесених витрат ФОП ОСОБА_1 занижено чистий оподаткований дохід на суму 135074,21 грн., в т.ч. за 2015 рік - на 33676 грн., за 2016 рік - на 50643,65 грн., за 2017 рік - на 50754,56 грн..

Отже, перевіркою було проведено остаточний розрахунок суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015-2017 рр., що підлягає сплаті до бюджету, та визначено до сплати позивачу податок на загальну суму 23303,08 грн., в тому числі:

за 2015 рік - 5051,40 грн. (33676 грн. х 15%);

за 2016 рік - 9115,86 грн. (50643,65 грн. х 18%);

за 2017 рік - 9135,82 грн. (50754,56 грн. х 18%).

Крім того, у зв'язку з збільшенням чистого оподаткованого доходу було визначено остаточну суму податкового зобов'язання по військовому збору та визначено до сплати 2026,11 грн., в т.ч.: за 2015 рік - 505,14 грн., за 2016 рік - 759,65 грн., за 2017 рік - 761,32 грн..

Вбачається, що нарахування податку на доходи фізичних осіб, а також збільшення грошового зобов'язання з військового збору мають похідний характер саме від суми на яку збільшено дохід (прибуток), отриманий від діяльності позивача, оскільки їх розмір визначався виходячи саме з цієї суми.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб підприємців визначений ст.177 Податкового кодексу України, в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 ст.177 Кодексу об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Так, виходячи з висновків акту перевірки та доводів відповідача, у вказаних періодах позивач завищив витрати, що призвело до заниження чистого доходу. Зокрема, перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу за перевіряємий період було встановлено, що в результаті допущених порушень при визначенні загального оподаткованого доходу та витрат, які пов'язані з господарською діяльністю, було занижено чистий оподаткований дохід за перевіряємий період на суму 135074,21 грн., в тому числі за 2015 рік - на суму 33676 грн., за 2016 рік - на суму 50643,65 грн., за 2017 рік - на суму 50754,56 грн..

Оцінюючи такі доводи, слід вказати, що п. 177.4 ст.177 ПК України визначає, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, які пов'язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а під первинним документом розуміється документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 року за №607/23139, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами (далі - Порядок).

Пунктом 1.4 Порядку передбачено, що результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно п.1.5 Порядку, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби

Згідно до пункту 1.7 Порядку, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів

У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;

у разі надання платником податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті (розділ ІІ Порядку).

Суд зазначає, що акт перевірки від 23.04.2018 р. №363/11-28-13-03/НОМЕР_1 (т.1 а.с.69-84), а також поданий представником відповідача відзив (т.1 а.с.65-66) не містить посилання на будь-які відомості первинних чи розрахункових документів позивача, які б обґрунтовували висновки про порушення позивачем ст.177 Податкового кодексу України. Зокрема, судом встановлено, що в ході перевірки витрати обраховані згідно наданих документів, а саме накладних на придбання ТМЦ, актів виконаних робіт, банківських виписок, прибуткових касових ордерів, квитанцій, чеків, актів списання запасних частин, інших розрахункових документів. Однак, збільшуючи позивачу чистий оподаткований дохід на суму 135074,21 грн. (за 2015 - 33676 грн., за 2016 - 50643,65 грн., за 2017 - 50754,56 грн.) відповідачем взагалі не наведено відповідний розрахунок цієї суми та посилання на будь-які первинні документи, які були досліджені перевіряючими.

Водночас, представником позивача було подано суду відповідні первинні документи щодо придбання та реалізації ТМЦ (хімічні товари) у періодах, що перевірялися; виписка банку по р/р №: 9200;т податкові декларації про майновий стан і доходи за 2016-2017 рр. та розрахунки до них; Звіти з ЄСВ за вказаний період (т.1 а.с.97-251, т.2 а.с.1-250, т.3 а.с.1-251, т.4 а.с.1-242, т.5 а.с.1-169).

Згідно вимог ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За правилами ч. 2 ст. 2 Кодексу, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладеного на нього обов'язку по доказуванню правомірності прийняття спірних рішень, тому суд вважає їх такими, що хоч і винесені на підставі, в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, але не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття таких рішень.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно до ч.1 ст.139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (т.1 а.с.2).

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 205, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 24.05.2018 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 24.05.2018 року №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області (код 39393501) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько