Справа № 191/2710/18
Суддя: Кухар Д. О.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/2710/18
Провадження № 2-а/191/40/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Кухар Д.О.

за участю секретаря: Яніної О.В.

розглянувши згідно вимоги передбачених ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції лейтенанта поліції УПП Запорізької області ОСОБА_2 про скасування постанови, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду з позовом до інспектора патрульної поліції лейтенанта поліції УПП Запорізької області ОСОБА_2 про скасування постанови, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 липня 2018 року о 21 год. 45 хв., він, ОСОБА_1, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 по м. Запоріжжя по вул. Олексія Поради був зупинений патрулем поліції. Після його зупинки до автомобіля, яким він керував, підійшов інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 та повідомив йому, що зупинив його за порушення ПДР України, а саме: порушення п. 31.4.3 - керування водієм транспортним засобом, що має несправність зовнішніх світових приладів (темної пори доби), з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушеннями відповідних стандартів, норм і правил.

Позивач пояснив інспектору патрульної поліції ОСОБА_2, що згідно п. 2.3.а ПДР України він перед виїздом перевірив технічний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, несправностей не було виявлено, а те, що правий задній габаритний ліхтар не працює, дізнався тільки тоді, коли його інспектор зупинив та повідомив про несправність правого заднього габаритного ліхтаря.

Також позивач пояснив, що у ситуації, яка склалась буде змушений діяти відповідно до п. 31.5 ПДР України, а саме : у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити не можливо - рухатися якомога коротким шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п. п. 9.9 і 9.11 цих Правил (рухатись з ввімкненою аварійною світловою сигналізацією).

На його пояснення інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 не зважав ніякої уваги та вимагав предявити документи на право керування транспортним засобом та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та причепа. Я предявив йому усі документи, які він вимагав. Дані з цих документів інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 переписав на клаптик паперу, зачинився в патрульному автомобілі та виніс постанову серія ЕАА № 474842 «Про порушення п. 31.4.3ІПДР України» та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу по ст. 121 ч. 1 КУпАП України у розмірі 340,00 гри., після чого підійшов до його автомобіля та вручив йому постанову.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам ст. ст. 258, 276, 278, 283 КУпАП.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП «розглянув» справу на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, всупереч вимогам ст.245 КУпАП.

Незаконно розглянувши справу без підстав і доказів, ОСОБА_2 суттєво порушив Конституційні права ОСОБА_1 згідно статті 62 Конституції України.

Незаконно розглянувши справу, інспектор не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, крім того, інспектор Рощупикін А.Л. не виконав вимог ст. 245 КУпАП, щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд, скасувати постанову інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 ЕАА № 474842 від 08.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України.

До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 474842 від 08.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладено штраф в розмірі 340 гривень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Позивач, у позові зазначив, що він не порушував ПДР, оскільки не знав що правий задній габаритний ліхтар не працює, дізнався тільки тоді, коли його інспектор зупинив та повідомив про несправність правого заднього габаритного ліхтаря. Також позивачем було запропоновано усунути виявлені порушення відповідно до Правил дорожнього України.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі абз. 2 ч.5 ст. 139 КАС України, у звязку із задоволенням адміністративного позову позивача, звільненого від сплати судового збору та відсутність підтверджень понесення ним судових витрат, суд приходить до висновку що судові витрати у справі стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України, ст.ст., 258, 278, 279, 280, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 ЕАА № 474842 від 08.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення піскового ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5