Справа № 804/8235/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

08 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/8235/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року (суддя Тулянцева І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 14.06.2018 року)

у адміністративній справі №804/8235/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», про визнання протиправним та скасування наказу,-

в с т а н о в и в:

05.12.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі по тексту - відповідач, ДПП НП України), в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати незаконним та скасувати наказ № 1543 від 17.10.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції та Первинну професійну спілку «Правозахисники країни».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17.10.2017 року № 1543 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1».

З рішенням суду першої інстанції не погодився Департамент патрульної поліції Національної поліції України та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказував, що наказом ДПП № 1543 від 17.10.2017 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування від 21.09.2017 року, який було складено за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу від 05.09.2017 року № 4225 «Про призначення та проведення службового розслідування» за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими інспекторами Управління, що мало місце 09.08.2017 року. Під час службової перевірки виявлено, що порушення ОСОБА_1 Дисциплінарного статуту виразилось у нестриманому поводженні, неналежному контролі своєї поведінки та не дотриманні норм ділового мовлення, а саме у використанні нецензурної лайки. Апелянт вказував, що до Управління патрульної поліції надійшли заяви, від гр. ОСОБА_2 з приводу можливого порушення службової дисципліни працівниками патрульної поліції, в своїх заявах гр. ОСОБА_2 скаржиться, що 09.08.2017 року працівники поліції у тому числі і ОСОБА_1 не назвали законну причину зупинки транспортного засобу, яким він керував та суть вчиненого правопорушення. Апелянт вказував, що в ході проведення службової перевірки було перевірено відеозапис на DVD диску, який був долучений гр. ОСОБА_2 до звернення, при перегляді запису було встановлено, що інформація яка вказана в зверненні гр. ОСОБА_2 частково знайшла своє підтвердження, відеозаписом зафіксоване застосування фізичної сили лейтенантом поліції ОСОБА_1 відносно до гр. ОСОБА_2, а також порушення норм ділового мовлення інспектором поліції. Апелянт вказував, що поліцейський уповноважений застосовувати заходи примусу: фізичний вплив (сила), застосування спеціальних засобів, застосування вогнепальної зброї. Поліцейський зобов'язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров'я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася таке попередження є невиправданим або неможливим. Апелянт вказував, що поліцейський патрульної поліції під час несення служби зобов'язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки і накази керівництва, постійно І наполегливо самовдосконалюватись. Апелянтом вказано, що у абзацах 1, 2, 7, 8, 10 пуншу і розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 передбачено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових, актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами, поводитись стримано, контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку, та дотримуватись норм ділового мовлення. Апелянт вказував, що вимогами ст. 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти: від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян. їх об'єднань та інших юридичних осіб; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися, правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету: з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. Апелянт зазначав, що службовою дисципліною є дотримання, особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. ОСОБА_1 було вчинено дисциплінарний проступок, вчинено неповагу до громадянина під час своєї службової діяльності. Апелянт вказував, що судом першої інстанції при вирішені спору не враховано, що Дисциплінарний статут ОВС України та Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, встановлюють обов'язок уповноваженої особи перед накладенням дисциплінарного стягнення зажадати від порушника письмове пояснення, а також забороняє затвердження висновку службового розслідування без отримання письмових пояснень від особи, щодо якої проводиться таке розслідування, або за відсутності відповідного акту про відмову від надання таких пояснень, втім жодна законодавча норма не встановлює, що такі письмові, пояснення повинні бути надані саме під час проведення службового розслідування. Апелянт вказував, що чинне законодавство встановлює обов'язкову умову для затвердження висновку службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності - наявність письмового пояснення особи, щодо якої проводиться службове розслідування, стосовно обставин, які стали підставою для його проведення, однак не встановлює період, протягом якого може бути вчинена така дія. Матеріали службового розслідування містять письмові пояснення позивача від 30.08.2017 року щодо обставин, стосовно яких проводилось дане службове розслідування. Дані пояснення були надані відповідачем до матеріалів справи разом з іншими, матеріалами службового розслідування. Вимоги чинного законодавства при проведенні службового розслідування дотримані в повному обсязі.

Відповідно до Указу Президента України 2Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №455/2017, зокрема, ліквідовано Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд та утворено Третій апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду від 12.10.2018 року матеріали вищезазначеної адміністративної справи передано на розгляд колегії суддів: Сафронова С.В. (головуючий суддя), Чепурнов Д.В., Мельник В.В.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Судом першої інстанції зауважено, що в ході розгляду справи позивачем було заявлено, що про факт проведення службового розслідування, призначеного на підставі вказаного наказу йому стало відомо лише тоді, коли його ознайомлювали з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 1543 від 17.10.2017 року. Відповідачем вказані обставини в ході розгляду справи не спростовані. Представником відповідача суду було повідомлено, що ні з наказом про проведення службового розслідування, ні з його висновками після його затвердження, тобто, в період з 05.09.2017 року по 21.09.2017 року, позивача ніхто із службових осіб, відповідальних за проведення службового розслідування, не ознайомлював. Судом першої інстанції встановлено, що про факт проведення службового розслідування його не повідомляли та будь - яких пояснень від ОСОБА_1 не відбирали. Позивач надав пояснення з приводу ситуації, яка виникла 09.08.2017 року під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 тільки один раз, а саме - 30.08.2017 року, тобто до початку проведення службового розслідування. Будь-яких інших доказів, які підтверджують надання позивачем письмових пояснень чи відмову від надання пояснень при проведенні службового розслідування в період з 05.09.2017 року по 21.09.2017 року, а також перед накладенням дисциплінарного стягнення, відповідачем не надано. Суд першої інстанції вказував, що Департаментом патрульної поліції позбавлено позивача права на участь в проведенні службового розслідування, реалізацію ним прав, встановлених Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України та Інструкцією № 230, відповідачем передчасно зроблено висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотриманням принципу рівності перед законом, без повного врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже, оскаржуваний наказ не може вважатися правомірним. Також судом першої інстанції взято до уваги, що в ході розгляду справи відповідачем не заперечувався той факт, що до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді - оголошення суворої догани було застосовано лише у зв'язку із тим, що на момент винесення оскаржуваного наказу № 1543 від 17.10.2017 року на нього іншим наказом №1521 від 11.10.2017 року вже було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.

Матеріалами справи встановлено, ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходив службу в Головному управлінні Національної поліції України. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21.01.2016 року ОСОБА_1 призначений на посаду рядового поліції батальйону № 2 роти № 5 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську з 16.01.2016 року. 07.11.2015 року ОСОБА_1 складено присягу працівника Національної поліції України.

Встановлено, що 05.09.2017 року наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 4225 призначено проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспекторами роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_1

В ході службового розслідування встановлено, що 09.08.2017 року ОСОБА_1 здійснював перекриття Центрального мосту м. Дніпро, під час несення служби був помічений водій, який рухався на мопеді в головному вбранні схожому на кепку, після зупинки водія, ким виявився громадянин ОСОБА_2, водій вів себе зухвало, відмовся надати водійське посвідчення та надати пояснення причини керування транспортним засобом без шолома. Під час зупинки водія гр. ОСОБА_2 до нього була застосована фізична сила та інспектором поліції ОСОБА_1 по відношенню до громадянина було порушено норми ділового мовлення, застосовано нецензурну лайку.

В ході проведення службової перевірки було перевірено відеозапис на DVD диску, який був долучений гр. ОСОБА_2 до звернення. При перегляді запису було встановлено, що інформація яка вказана в зверненні гр. ОСОБА_2 частково знайшла своє підтвердження. Вказаним відеозаписом зафіксоване застосування фізичної сили лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно до гр. ОСОБА_2, а також порушення норм ділового мовлення інспектором поліції ОСОБА_1 Відеозаписи подій, що відбувались 09.08.2017 року наявні в матеріалах справи.

Встановлено, що у ході проведення службового розслідування, ОСОБА_1 30.08.2017 року було надано письмові пояснення. У своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що 09.08.2017 року заступив на службу разом з лейтенантом поліції ОСОБА_3, здійснювали перекриття Центрального мосту. Під час несення служби був помічений водій, який рухався на мопеді в головному вбранні схожому на кепку. Інспектором ОСОБА_1 було прийнято рішення зупинити водія мопеду для проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення за фактом порушення вимог Правил дорожнього руху. Після того як лейтенант поліції ОСОБА_1 запропонував водію мопеда пред'явити документи, вказані в п. 2.1а) ПДР, він відповів «Не хочу» та почав себе неадекватно поводити, а також на неодноразові вимоги поліцейського надати документи не відреагував. Весь час спілкування водій поводив себе зухвало, виходив на проїзджу частину, тому для припинення правопорушення, яке виражалось у невиконанні законних вимог поліцейського, та з метою забезпечення виконання повноважень, покладених на поліцію та передбачених п.п. 2, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» інспекторами поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відносно водія мопеда була застосована фізична сила, водій був попереджений про можливість його затримання. Лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що після тривалої напруженої ситуації та постійного тиску з боку його дружини, він не стримався та порушив норми ділового мовлення. Водій мопеду додатково викликав ще один екіпаж. У зв'язку із тим, що водій мопеду не пред'явив документ на достатній для ознайомлення час, розгляд справи не проводився та не складався адміністративний матеріал. Також, в своєму пояснені лейтенант поліції ОСОБА_1 повністю визнав свою провину та зобов'язався в подальшому дотримуватись правил етичної поведінки та не порушувати їх. У поясненнях ОСОБА_1 визнав, що припустився порушення, порушив норми ділового мовлення.

22.09.2017 року начальником Департаменту патрульної поліції затверджено висновок службового розслідування, у якому зазначено, що підтверджено відомості про неналежне виконання інспектором роти № 5 батальйону № 2 Управління Патрульної поліції в м. Дніпрі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 1, ст. 2, 5 та п. 1, 4, 7 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 7, 8, 10 ч. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», що виразилось у нестриманому поводженні, неналежному контролі своєї поведінки та не дотриманні норм ділового мовлення, а саме у використані нецензурної лайки. Висновком службового розслідування до ОСОБА_1 рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

У матеріалах службового розслідування згадується про те, що 10.08.2017 року до Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції надійшла скарга від гр. ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій інспектором роти №1 батальйону №2 Управління лейтенантом поліції ОСОБА_6, інспектором роти №5 батальйону № 2 Управління лейтенантом поліції ОСОБА_1, інспектором роти №5 батальйону №2 Управління лейтенантом поліції ОСОБА_3.

Встановлено, що 11.08.2017 року за № В-87, В-88, В-89, В-90 до Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції надійшли заяви ОСОБА_2 з приводу можливого порушення службової дисципліни вищевказаними працівниками патрульної поліції.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 неодноразово звертався до Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції та надавав свої пояснення з приводу ситуації з його зупинкою інспекторами поліції 09.08.2017 року.

Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1543 від 17.10.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітника УПП в місті Дніпрі» за вчинення дисциплінарного проступку в частині неналежного виконання вимог ч. 1 ст. 1, ст.ст. 2, 5 та п.п. 1, 4, 7 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 7,8, 10 ч. 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилось у нестриманому поводженні, неналежному контролі своєї поведінки та недотриманні норм ділового мовлення, а саме, у використанні нецензурної лайки інспектором роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ДПТ лейтенантом поліції ОСОБА_1, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органі внутрішніх справ України - оголошено сувору догану.

В матеріалах справи наявні характеристики ОСОБА_1, відповідно до яких командиром роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ОСОБА_1 характеризується як скромний, урівноважений, ввічливий, спокійний, має навички ділового спілкування.

Також встановлено, що наказом №1521 Департаменту патрульної поліції від 11.10.2017 року до ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що предметом розгляду спору не є події 09.08.2017 року коли ОСОБА_1 здійснював перекриття Центрального мосту м. Дніпро, та зупинив водія на мопеді. Предметом розгляду справи є дотримання законності під час притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, відповідність обраному виду дисциплінарної відповідальності вчиненому проступку.

Згідно ст. 3, ч. 1 ст. 6, чч. 1-5 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов'язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов'язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов'язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності. У разі виявлення таких дій поліцейський зобов'язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних злочинів, вчинених поліцейськими. У діяльності поліції забороняються будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 29, ст. 30 вищевказаного Закону, поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Колегія суддів вказує, що ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку в частині неналежного виконання вимог ч. 1 ст. 1, ст.ст. 2, 5 та п.п. 1, 4, 7 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 7,8, 10 ч. 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилось у нестриманому поводженні, неналежному контролі своєї поведінки та недотриманні норм ділового мовлення, а саме, у використанні нецензурної лайки. Питання застосування позивачем фізичної сили до громадянина ОСОБА_2, правильності зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_2 та мета зупинки, не розглядались у ході службового розслідування. Отже, під час розгляду справи необхідно враховувати характер проступку та сам проступок, саме недотримання ОСОБА_1 норм ділового мовлення, що виразилось у використанні нецензурної лайки.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та наявних відеозаписів, які були вивчені під час проведення службового розслідування, встановлено, що ОСОБА_1 визнає порушення норм ділового мовлення. Встановлено, що порушення сталось під час певної ситуації, яка його спричинила.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VIII, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» вирішено поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Згідно ст. 1, ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання

особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Згідно ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 12, ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Таким чином, профільним Дисциплінарним статутом передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації. Таким чином, накладене дисциплінарне стягнення повинне бути співмірним вчиненому проступку. При притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани слід враховувати не тяжкість проступку, те, що такий проступок не спричинив наслідків. не порушив прав та інтересів громадян та органів поліції. Також при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани слід враховувати обставини за яких допущено проступок - використання нецензурної лайки.

Передбачено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. До ОСОБА_1 вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани згідно з наказом №1521 від 11.10.2017 року. Проте також передбачено, що у разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

Вищевказаною частиною 5 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

З приводу ситуації, яка виникла 09.08.2017 року під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, інспектор поліції ОСОБА_1 надав пояснення у письмовому вигляді 30.08.2017 року. Службова перевірка призначена 05.09.2018 року. При проведенні службового розслідування в період з 05.09.2017 року по 21.09.2017 року, а також перед накладенням дисциплінарного стягнення, пояснення від ОСОБА_1 не брались.

Судом першої інстанції слушно зауважено, що при проведенні службового розслідування, за висновком якого до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення, пояснення від порушника не відбирались, тобто порушено порядок проведення службового розслідування, не дотримано процедури проведення розслідування, встановленої Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем зроблено висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку без урахуванням всіх обставин, без наявності пояснень позивача щодо його проступку, що мають значення для прийняття рішення. Слід зазначити, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання Департаментом патрульної поліції Національної поліції України процедури проведення службового розслідування.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат, здійснених суб'єктом владних повноважень. З огляду на вищевказане, зміну розподілу судових витрат не проводити.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року у адміністративній справі №804/8235/17 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов