Справа № 820/4263/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4263/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді: Присяжнюк О.В.

суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод"Рапід" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 р. (ухваленого суддею Котеньовим О.Г., повний текст якого складено 16.07.2018 р.) по справі № 820/4263/18 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод"Рапід"

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Рапід" (в подальшому - ТОВ "Завод "Рапід"), в якому просило: зобов'язати ТОВ "Завод "Рапід" (керівника суб'єкта господарювання) забезпечити допуск Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до здійснення у його присутності перевірки стану додержання (виконання) вимог законодавства у сфері (з питань) цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на об'єкті ТОВ "Завод "Рапід", за адресою: м. Харків, вул. Греківська, буд. 79, згідно дозволу, яким є дане рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 р. позов задоволено частково, а саме: зобов'язано відповідача забезпечити допуск Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до здійснення у його присутності перевірки стану додержання (виконання) вимог законодавства у сфері (з питань) цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на об'єкті ТОВ "Завод "Рапід", за адресою: м. Харків, вул. Греківська, буд. 79; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 р. та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому - КАС України) та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що за зверненням Бублікова О.В. про проведення позапланової перевірки дотримання норм цивільного захисту та пожежної безпеки ТОВ «Завод «Рапід», за погодженням державної регуляторної служби України № 1714 від 16.02.2018 р. директором Департаменту запобігання надзвичайним ситуаціям Державної служби України з надзвичайних ситуацій, позивачу запропоновано провести перевірку щодо дотримання норм цивільного захисту та пожежної безпеки ТОВ «Завод «Рапід».

На підставі наказу № 49 "Про проведення позапланової перевірки" від 01.03.2018 р., додатку до зазначеного наказу, посвідчення на проведення перевірки № 3, Основ'янським районним відділом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснено вихід для проведення у період з 02.03.2018 р. по 03.03.2018 р. позапланової перевірки фактів порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, викладених у зверненні громадянина Бублікова О.В., на об'єкті ТОВ «Завод «Рапід», за адресою: м. Харків, вул. Греківська, буд 79.

Проте, позивача не допустили до проведення позапланової перевірки, про що складено акти від 02.03.2018 р. і 03.03.2018 р.

З метою попередження виникнення пожеж та надзвичайних ситуацій, а також для збереження життя і здоров'я людей, позивач звернувся до суду цим з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для недопущення відповідачем посадових осіб Харківського районного відділу Головного управління з надзвичайних ситуацій у Харківській області до проведення позапланової перевірки.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) обов'язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 5 КАС України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що суб'єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, виключно у випадках, які прямо передбачені законом. Звернення до суду суб'єкта владних повноважень є способом реалізації його компетенції, а тому здійснюється, з урахуванням ч. 2 ст. 19 Конституції України, тобто, лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16.12.2015 р. затверджено положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій (в подальшому - Положення № 1052).

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення № 1052, державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. ДСНС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями ДСНС є: 1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; 2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб; 3) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах; 4) реалізація в межах повноважень, передбачених законом, державної політики у сфері волонтерської діяльності (п. 4 Положення № 1052).

Таким чином, позивач у справі є органом владних повноважень, якому чинним законодавством надані владні управлінські функції у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом.

Обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) випливає зі змісту ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно із ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб'єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом, та за інших передбачених цією статтею умов.

Наведені нормативні положення на рівні закону визначають правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), передбачають право, умови та підстави суб'єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), але не встановлюють і не наділяють контролюючі органи повноваженнями звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов'язати суб'єкт господарювання допустити посадових осіб до здійснення функції державного контролю.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на винних осіб накладається адміністративне стягнення.

Таким чином, у разі відмови суб'єкта господарювання допустити Державну службу України з надзвичайних ситуацій, її органи та/чи посадові особи до здійснення державного контролю (нагляду), Державну службу України з надзвичайних ситуацій, її органи та/чи посадові особи не мають повноважень звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов'язати суб'єкта господарювання допустити посадових осіб до здійснення державного контролю.

Судовим розглядом встановлено, що предметом спору є позовні вимоги суб'єкта владних повноважень до суб'єкта господарювання ТОВ "Завод "Рапід" припинити протиправні дії, які перешкоджають у здійсненні позапланової перевірки дотримання (виконання) вимог законодавства у сфері (з питань) цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки шляхом допущення до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадових осіб Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, які не ґрунтуються на вимогах закону, і тому не підлягають судовому захисту.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 р. (справа № 818/3764/15).

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не передбачено право державної служби України з надзвичайних ситуацій звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки та/чи надання необхідних документів.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У зв'язку з цим визначений законом предмет позову, з яким суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов'язання відповідача забезпечити допуск Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до здійснення у його присутності перевірки стану додержання (виконання) вимог законодавства у сфері (з питань) цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 р. та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 2643 гривні підлягають стягненню на користь ТОВ "Завод"Рапід" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 308, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод"Рапід" задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 р. по справі № 820/4263/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод"Рапід" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривні.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді В.Б. Русанова Л.В. Курило
Повний текст постанови складено 20.11.2018 р.