Справа № 817/1158/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2018 року м. Рівне №817/1158/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» до Головного управління ДФС у Рівненській області та Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинення певних дій.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач 1) та Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача 2 щодо нарахування в період з 27.09.2016 по 29.12.2016 пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 57985 грн. 87 коп.; зобов'язати відповідача 1 внести зміни до інтегрованої картки платника податків щодо орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 27.09.2016 по 29.12.2016 пені в розмірі 57985 грн. 87 коп.

На обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначає, що оспорювана сума пені з орендної плати з юридичних осіб була нарахована в порушення вимог статті 129 Податкового кодексу України, саме: за відсутності факту сплати податкового боргу у зв'язку із подачею ТОВ «Рівненський МЖК» уточнюючих податкових декларацій, якими зменшено нараховану до сплати орендну плату з юридичних осіб; погашенням податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили; погашенням податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі значно більшому, ніж був визначений позивачем у податкових деклараціях з орендної плати за землю, з урахуванням уточнюючих податкових декларацій з орендної плати за землю. Таким чином, позивач вказує на протиправність нарахування пені за період з 27.09.2016 по 29.12.2016 в розмірі 57985 грн. 87 коп. Тому, ТОВ «Рівненський молодіжний жилий комплекс» просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.05.2018 провадження у справі зупинено до 31.08.2018.

Ухвалою суду від 04.09.2018 провадження в адміністративній справі поновлено та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.

Відповідач 1 - Головне управління ДФС у Рівненській області 24.09.2018 подало відзив, де зазначило, що пеня нараховується на суму податкового боргу. У випадку скасування судовим рішенням суми грошового зобов'язання, на яку нарахована пеня, остання також підлягає скасуванню. Однак, у судових рішеннях, наданих позивачем, не встановлені обставини щодо боргу, на який нараховувалася пеня в 2016 році. Тому, у відповідача 1 відсутні підстави для внесення змін до інтегрованої картки платника шляхом скасування пені в розмірі 57985 грн. 87 коп.

Відповідач 2 - Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області 24.09.2018 подала відзив на позов, де вказала, що податковий борг з орендної плати з юридичних осіб погашався згідно з черговістю його виникнення відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України. Посилання позивача на невнесення змін до облікових даних платника на підставі судових рішень, які набрали законної сили, є необґрунтованими, оскільки спростовуються відомостями інтегрованої картки платника. Тому, відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 23.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15.11.2018.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не прибули, не повідомили суд причини неявки.

Відповідно до частин першої та дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, ухвалою суду від 15.11.2018 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» (надалі - ТОВ «Рівненський МЖК») зареєстроване як юридична особа 02.12.1993 за розпорядженням виконавчого комітету Рівненської міської ради. На обліку в ДПІ у м. Рівному перебуває з 31.08.1995.

Товариство у зв'язку із видом здійснюваної діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель - має в користуванні земельні ділянки із числа земель житлової та громадської забудови. При цьому, кількість та/або розміри земельних ділянок періодично змінюються. У відповідності до цього, позивач подавав відповідачу як звітні податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, так і уточнюючі.

28 січня 2011 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, в якій задекларувало до сплати грошове зобов'язання на загальну суму 396172 грн. 97 коп., в тому числі за грудень - 33014,46 грн., а за січень-листопад - по 33014,41 грн. щомісячно (а.с. 117-118 том 1).

26 жовтня 2011 року товариство подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, в якій позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), зокрема за січень на 8975,57 грн., за грудень на 10304,93 грн., а за лютий-листопад - на 10305,29 грн. щомісячно (а.с. 119-125 том 1).

30 січня 2012 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2012 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 272 509,50 грн., зокрема за: січень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; лютий 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; березень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; квітень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; травень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; червень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; липень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; серпень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; вересень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; жовтень 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; листопад 2012 року у розмірі 22709,12 грн.; грудень 2012 року у розмірі 22709,18 грн. (а.с.138-14 том 1).

Крім цього, 28.08.2012 ТОВ «Рівненський МЖК» подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, в якій позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації з урахуванням попереднього уточнення (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), а саме: за січень - грудень на 3868,79 грн. щомісячно (а.с.126-132 том 1).

28 серпня 2012 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2012 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 226 083,90 грн., зокрема за: січень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; лютий 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; березень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; квітень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; травень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; червень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; липень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; серпень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; вересень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; жовтень 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; листопад 2012 року у розмірі 18840,33 грн.; грудень 2012 року у розмірі 18840,27 грн. (а.с.145-151 том 1).

Нараховано до зменшення податкового зобов'язання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2012 рік (позитивне значення (р.14-р.13)) за: січень у розмірі 3868,79 грн., лютий у розмірі 3868,79 грн., березень у розмірі 3868,79 грн., квітень у розмірі 3868,79 грн., за травень у розмірі 3868,79 грн., червень у розмірі 3868,79 грн., липень у розмірі 3868,79 грн., серпень у розмірі 3868,79 грн., вересень у розмірі 3868,79 грн., жовтень у розмірі 3868,79 грн., листопад у розмірі 3868,79 грн., грудень у розмірі 3868,91 грн.

19 лютого 2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2013 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2013 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 226 083,90 грн., зокрема за: січень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; лютий 2013 року у розмірі 18830,33 грн.; березень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; квітень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; травень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; червень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; липень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; серпень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; вересень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; жовтень 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; листопад 2013 року у розмірі 18840,33 грн.; грудень 2013 року у розмірі 18840,27 грн.

Крім цього, 22 березня 2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, в якій позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації з урахуванням попередніх уточнень (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), а саме: за грудень на 1990,19 грн., за січень - листопад на 1990,22 грн. щомісячно (а.с.133-137 том 1).

Також 22 березня 2013 року було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2012 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 202 201,29 грн. Нараховано до зменшення податкового зобов'язання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2012 рік (позитивне значення (р.14-р.13)) за січень-листопад - по 1990,22 грн., за грудень - 1990,19 грн. (а.с.152-156 том 1).

22 березня 2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2013 рік, в якій позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), а саме: за грудень на 1990,19 грн., а за січень - листопад на 1990,22 грн. щомісячно (а.с.157-161 том 1).

20 лютого 2014 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2014 рік, в якій задекларувало до сплати грошове зобов'язання на загальну суму 286250,73 грн., в тому числі за грудень - 23854,09 грн., а за січень-листопад - по 23854,24 грн. щомісячно (а.с.30-35 том 1).

Крім того, товариство подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2014 рік, в які було задекларовано до сплати за 2014 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 284 490,06 грн., зокрема за: січень 2014 року у розмірі 23 997,96 грн.; лютий 2014 року у розмірі 23 859,69 грн.; березень 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; квітень 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; травень 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; червень 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; липень 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; серпень 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; вересень 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; жовтень 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; листопад 2014 року у розмірі 23 708,25 грн.; грудень 2014 року у розмірі 23 708,16 грн. (а.с.36-42 т. 1).

24 квітня 2014 року ТОВ «Рівненський МЖК» подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2014 рік, в якій позивач зменшив свої зобов'язання по основній звітній декларації (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), а саме: за грудень на 145,93 грн., а за березень - листопад на 145,99 грн. щомісячно. При цьому, позивач збільшив свої зобов'язання за січень на 143,72 грн. і з лютий на 5,45 грн. із нарахуванням штраф і пені.

Позивачем систематично сплачувались податкові зобов'язання з орендної плати за землю, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями та банківськими виписками (а.с.191-246 том 1, а.с.1-48 т. 2).

При цьому, фіскальний орган здійснював нарахування пені за період з 27.09.2016 року по 29.12.2016 року в наступних сумах: - 8 162,98 грн. 27.09.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 02.06.2014 по 26.09.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 8 160,56 грн. 27.09.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.07.2014 по 26.09.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 1 517,05 грн. 26.10.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.07.2014 по 25.10.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 9 613,12 грн. 26.10.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 31.07.2014 по 25.10.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 1 218,54 грн. 26.10.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.09.2014 по 25.10.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 3 227,28 грн. 27.10.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.09.2014 по 26.10.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 4 634,45 грн. 23.11.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.09.2014 по 22.11.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 601,61 грн. 23.11.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.10.2014 по 22.11.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 8 047,41 грн. 28.11.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.10.2014 по 27.11.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 1 050,10 грн. 28.11.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 31.10.2014 по 27.11.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 22,65 грн. 21.12.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 31.10.2014 по 20.12.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 4 228,28 грн. 23.12.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 31.10.2014 по 22.12.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 3 278,20 грн. 27.12.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 31.10.2014 по 26.12.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 1 319,45 грн. 27.12.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.12.2014 по 26.12.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014; - 2 904,19 грн. 29.12.2016 року нараховано пені ІКП на борг мин.р (п.п. 129.1.1 ст. 129 ПКУ) невизначений документ N AUTOPEN з 01.12.2014 по 28 .12.2016 на Податковий розрахунок земельного податку N вiд 20.02.2014.

Проте такі дії відповідача суд вважає неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу вимог підпункту 14.1.152 цієї статті, погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З системного аналізу наведених норм випливає, що податковий борг може бути погашено лише коштами (в тому числі надміру сплаченими платником податків) або майном (майновими правами) платника податків.

Відповідно, податковий борг не може бути погашений за рахунок показників уточнюючих розрахунків платника податків, в яких відображено нарахування до зменшення податкового зобов'язання (рядок 178 уточнюючої податкової декларації з плати за землю).

Подання уточнюючих декларацій, в яких заповнений рядок 178, тягне за собою зменшення показників раніше задекларованих податкових зобов'язань, і ніяким чином не може бути розцінено в якості погашення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), в діючій на момент виникнення спірних правовідносин редакції, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

Пунктом 129.3. статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином, положеннями статті 129 Податкового кодексу України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати узгодженого податкового зобов'язання та, як наслідок, виникнення боргу. Відтак, відсутність податкового боргу та факту його погашення - виключає право податкового органу нараховувати пеню.

Всупереч цьому, відповідач нараховував позивачу пеню на суми, на які згідно уточнюючих декларацій платником зменшено зобов'язання з орендної плати по основним звітним деклараціям. Такий спосіб нарахування пені не відповідає вимогам статті 129 Податкового кодексу України.

Фіскальний орган здійснював вказані нарахування пені при зарахуванні поточних платежів ТОВ «Рівненський МЖК» в рахунок погашення податкового боргу без врахування черговості виникнення податкового боргу та невірно визначаючи погашену суму податкового боргу та термін затримки сплати узгодженого податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Зокрема податковий орган у 2016 році здійснюючи зарахування сум поточних платежів з орендної плати в рахунок погашення заборгованості за 2014 роки визначав суми такої заборгованості без врахування факту подачі уточнюючої податкової декларації 24.04.2014 року, а саме:

- за квітень 2014 року відповідачем 2 зараховано 29.08.2016 року - 4 317,54 грн., 27.09.2016 року - 19 536,70 грн., всього - 23 854,24 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 року за квітень 2014 року було задекларовано до сплати 23 708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми;

- за травень 2014 року відповідачем 2 зараховано 27.09.2016 року - 20 223,10 грн., 26.10.2016 року - 3 631,14 грн., всього 23 854,24 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 року за травень 2014 року було задекларовано до сплати 23 708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми;

- за червень 2014 року відповідачем 2 зараховано 26.10.2016 року - 23 854,24 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 року за червень 2014 року було задекларовано до сплати 23 708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми;

- за липень 2014 року відповідачем 2 зараховано 26.10.2016 року - 3 146,95 грн., 27.10.2016 року - 8 324,05 грн., 23.11.2016 року - 12 383,24 грн., всього 23 854,24 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 року за липень 2014 року було задекларовано до сплати 23 708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми;

- за серпень 2014 року відповідачем 2 зараховано 23.11.2016 року - 1 669,09 грн., 28.11.2016 року - 22 185,15 грн., всього 23 854,24 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 року за серпень 2014 року було задекларовано до сплати 23 708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми;

- за вересень 2014 року відповідачем 2 зараховано 28.11.2016 року - 3 009,49 грн., 21.12.2016 року - 63,00 грн., 23.12.2016 року - 11 732,00 грн., 27.12.2016 року - 9 049,75 грн., всього 23 854,24 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 року за вересень 2014 року було задекларовано до сплати 23 708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми;

- за жовтень 2014 року відповідачем 2 зараховано 27.12.2016 року - 3 791,82 грн., 29.12.2016 року - 8 324,05 грн., 04.01.2017 року - 20,00 грн, 25.01.2017 року - 11 718,37 грн., всього 23 854,24 грн., хоча згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 року за жовтень 2014 року було задекларовано до сплати 23 708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми.

Крім цього, відповідач здійснював нарахування пені на податковий борг, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Протиправність дій відповідача 2 при нарахуванні пені на податкові декларації з орендної плати за землю за 2011-2013 роки, всупереч вимогам п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України за відсутності фактів погашення податкового боргу шляхом зарахування поточних платежів з орендної плати за період 2011-2016 роки, встановлено серед іншого постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 року у справі №817/1774/16, що набрала законної сили, якою визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному щодо нарахування в період з 30.08.2011 року по 09.12.2013 року ТОВ «Рівненський МЖК» пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 159 492,86 грн., а також зобов'язано ДПІ у м. Рівному внести зміни до картки особового рахунку ТОВ «Рівненський МЖК» з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 30.08.2011 року по 09.12.2013 року пені в розмірі 159 492,86 грн., та постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року у справі №817/858/17, що набрала законної сили і якою визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 24.04.2014 по 04.05.2016 ТОВ «Рівненський МЖК» пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 203997,82 грн., а також зобов'язано ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області внести зміни до картки особового рахунку ТОВ «Рівненський МЖК» з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 24.04.2014 по 04.05.2016 пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 203997,82 грн.

Постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 у справі №817/1526/14, від 07.10.2014 у справі №817/2458/14 та від 15.01.2015 у справі №817/3477/14, які набрали законної сили, встановлено, що подані відповідачем уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з орендної плати за землю, якими платник податків зменшував нараховані податкові зобов'язання, були враховані контролюючим органом не в зменшення відповідних раніше задекларованих податкових зобов'язань, а в погашення податкового боргу, що виник у 2009 році; уточнюючі декларації з плати за землю розцінювалися податковим органом як сплата податного боргу з орендної плати, а дата прийняття цих уточнюючих декларацій - як дата фактичної сплати податкових зобов'язань.

Наданими позивачем судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема, постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі №2а/1770/5490/2011, від 13.02.2013 у справі №817/56/13-а, від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а, від 15.03.2013 у справі №817/424/13-а, від 20.03.2013 у справі №817/425/13-а, від 10.04.2013 у справі №817/747/13-а, від 30.04.2013 у справі №817/228/13-а, від 08.05.2013 у справі №817/1060/13-а, від 26.09.2013 у справі №817/2983/13-а, від 08.07.2014 у справі №817/1526/14, від 07.10.2014 у справі №817/2458/14, від 14.01.2015 у справі №817/3477/14, від 16.08.2016 у справі №817/682/16, від 23.09.2016 у справі №817/341/16, від 27.12.2016 у справі №817/928/16 встановлено неправомірність спрямування контролюючим органом сум, сплачених платником податків в рахунок погашення грошових зобов'язань з орендної плати за землю за 2011-2013рр. в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів, та без врахування обставин зменшення розміру задекларованих до сплати сум орендної плати за вказані періоди, а також порушення податковим органом вимог п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) при вчиненні відповідних дій (а.с.49-98 т. 2).

Відтак, зазначеними судовими рішеннями встановлено ту обставину, що податковий борг минулих періодів, в рахунок погашення якого відповідачем спрямовано кошти, перераховані позивачем з метою сплати поточних грошових зобов'язань з орендної плати за землю за 2011-2013 рр., фактично, був відсутній.

Також судом встановлено, що 30.09.2013 заступником начальника Головного управління Міндоходів у Рівненській області було прийнято рішення №10 про розстрочення ТОВ «Рівненський МЖК» податкового боргу, який виник за платежем орендна плата за землю в загальній сумі 724268,62 грн., в тому числі 571120,98 грн. - за основним платежем та 153147,64 грн. - за пенею.

Як свідчить розрахунок суми заборгованості, розстроченої згідно рішення №10 від 30.09.2013, до складу основного платежу включено заборгованість з орендної плати за землю, яка виникла за податковими деклараціями орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, 2012 та 2013 роки (від 28.01.2011, від 30.01.2012 та від 19.02.2013, відповідно). При цьому, зміст розрахунку свідчить на користь того, що заборгованість була визначена без урахування уточнюючих податкових декларацій за ці періоди. Рішенням заступника начальника Головного управління Міндоходів у Рівненській області №10s від 29.11.2013 скасовано рішення №10 від 30.09.2013 про розстрочення ТОВ «Рівненський МЖК» податкового боргу.

Разом з тим, постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 у справі №817/56/13-а та від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а, які набрали законної сили, податковому органу відмовлено у задоволенні адміністративного позову щодо стягнення з ТОВ «Рівненський МЖК» заборгованості, в тому числі, з орендної плати за землю за періоди: липень 2012 року на суму 18840,33 грн., серпень 2012 року на суму 18840,33 грн., вересень 2012 року на суму 22709,12 грн., за жовтень 2012 року на суму 22709,12 грн. за податковою декларацією орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2012 рік, тобто за тією декларацією, яка була включена до розрахунку суми заборгованості, розстроченої згідно рішення №10 від 30.09.2013.

Також постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 у справі №817/2458/14 встановлено, що спрямування поточних платежів платника податків - ТОВ «Рівненський МЖК» на погашення податкового боргу, розстроченого рішенням №10 від 30.09.2013 є неправомірним та мало наслідком недостовірність відомостей інформаційних систем податкового органу щодо суми податкового боргу ТОВ «Рівненський МЖК».

Як цією постановою, так і постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2016 у справі №817/341/16, що набрала законної сили, також встановлено, що податковий орган протиправно скеровував сплачені поточні платежі ТОВ «Рівненський МЖК» в рахунок зменшення боргу минулих років, зокрема і в рахунок погашення заборгованості по рішенню про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №10 від 30.09.2013.

У постанові Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі №817/858/17, яка набрала законної сили, встановлено, що відповідач подані позивачем уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з орендної плати за землю, якими платник податків зменшував нараховані податкові зобов'язання, розцінював як сплату податного боргу з орендної плати, а також внаслідок того, що сплачені позивачем поточні платежі з орендної плати зараховував в рахунок сплати податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, відповідач здійснив нарахування позивачу пені за даним видом платежу, зокрема, за період з 24.04.2014 по 04.05.2016 у загальному розмірі 203997,82 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судовими рішеннями встановлено також встановлено відсутність боргу по орендній платі за землю за 2012-2014 роки, та той факт, що у обліковій картці платника податку - ТОВ «Рівненський МЖК» за 2009-2010 роки дані є перекрученими і сума недоїмки станом на 01.01.2011 року не відповідає дійсності. Відповідно, і увесь подальший облік задекларованих та сплачених ТОВ «Рівненський МЖК» сум орендної плати за землю, також здійснювався хибно.

Інтегровану карту платника податків - ТОВ «Рівненський МЖК» у відповідність до судових рішень ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області не привела.

За таких обставин, нарахування відповідачем пені за період з 27.09.2016 по 29.12.2016 в розмірі 57985 грн. 87 коп. внаслідок зарахування поточних платежів з орендної плати з юридичних осіб за період вересень - листопад 2016 року, в рахунок погашення податкового боргу за період квітень-жовтень 2014 року, відсутність якого встановлена, в тому числі численними судовими рішеннями, що набрали законної сили, а відповідні зобов'язання були сплачені у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб - є протиправним.

Механізм зворотнього віднесення протиправно списаних в оплату пені коштів та відображення інформації в інтегрованій картці платника податків з 10.06.2016 передбачено пунктом 5 розділу 1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (набрання чинності з 10.06.2016) (далі - Порядок №422).

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку № 422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в інформаційній системі (далі - ІКП) облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи. У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Крім того, згідно з підпунктом 3 параграфу 4 розділу 5 Порядку № 422 у підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси «Скасовується в адміністративному порядку», або «Вручено, адміністративний розгляд», або «Анульовано» при частковому скасуванні.

У відповідності до положень статті 19-3 Податкового кодексу України здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням віднесено до функцій державних податкових інспекції.

При цьому, згідно положення пункту 21.1.10 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Інтегрована картка платника податків є документом, який відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, тому відображення в ній податкової заборгованості по фактично сплаченим сумам порушує права платника податків.

У даному випадку у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані карток його особових рахунків правильно відображали точний облік усіх нарахованих і сплачених сум до бюджету, оскільки невідповідність такого обліку фактичним задекларованим показникам сталась не з вини позивача.

Пунктом 8 розділу І Закону України від 21.12.2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності з 1 січня 2017 року, доповнено Податковий кодекс України статтею 19-3 та викладено в новій редакції підпункт 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.10 та 19-1.1.24 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до статті 19-3 ПК України державні податкові інспекції здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб-платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Згідно із пунктом 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, у розумінні положень пункту 41.1 статті 41 ПК України, є контролюючим органом, проте обсяг його функцій, як державної податкової інспекції, визначений спеціальною нормою статтею 19-3 ПК України.

З урахуванням наведених правових норм з 01.01.2017 функції з вирішення питань щодо внесення змін до інтегрованих карток платників податків віднесено до повноважень органів ДФС центрального або регіонального рівня. Таким чином, повноваженнями щодо внесення змін до інтегрованих карток платника (ТОВ «Рівненський МЖК») з 01.01.2017 року наділене Головне управління ДФС у Рівненській області.

З огляду на встановлені обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду відповідно до платіжного доручення №124 від 03.05.2018 в сумі 3524 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області та Головного управління ДФС у Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (вулиця Струтинської, 13 Б, місто Рівне, 33003; ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; ) та Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (вулиця Відінська, 8, місто Рівне, 33023; ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 27.09.2016 по 29.12.2016 Товариству з обмеженою відповідальності «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 57985 грн. 87 коп.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом скасування нарахованої за період з 27.09.2016 по 29.12.2016 пені в розмірі 57985 грн. 87 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» () суму судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області ().

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» () суму судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.