Справа № 345/1368/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2219/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Джули В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу виконувача обов'язків начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради Івано-Франківської області Топорова Анатолія Вікторовича на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 7 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до виконувача обов'язків начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради Івано-Франківської області Топорова Анатолія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

суддя у І інстанції Кардаш О.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Калуш,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову № 02-25/04 від 28 вересня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 18842 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2018 року у справі № 345/1368/18 позов було задоволено. При задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що оскільки оскаржуваною постановою № 02-25/04 від 28 вересня 2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання припису від 7 липня 2017 року, який частково скасований на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 9 січня 2018 року, то така постанова не може вважатися законною.

У апеляційній скарзі виконувач обов'язків начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради Івано-Франківської області Топоров А.В. просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосовані норми процесуального та матеріального права. При цьому звертає увагу апеляційного суду на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Крім того, зазначає, що судом не враховано, що оскаржуваною постановою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання припису в цілому, а не за окремі його вимоги. Оскільки у іншій частині припис не скасовано, то у суду першої інстанції не було підстав для скасування постанови № 02-25/04 від 28 вересня 2017 року.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 та частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та слідує із оскаржуваної постанови № 02-25/04 від 28 вересня 2017 року, на об'єкті з реконструкції квартири забудовником ОСОБА_3 не були виконані умови припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 7 липня 2017 року, де вимагалося зупинити розпочаті будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом прибудови лоджії на АДРЕСА_1 у м. Калуш, Івано-Франківської області без поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт (незначні наслідки СС1), та усунути виявлені порушення шляхом приведення квартири до попереднього стану. У зв'язку із цим ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 18842 КУпАП, та оштрафовано на 5100,00 грн.

Вказана постанова винесена на підставі акту позапланової перевірки від 14 вересня 2017 року та протоколу про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2017 року.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Приписами частини 2 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

0 жовтня 2017 року позивачем сплачено штраф на виконання постанови № 02-25/04 від 28 вересня 2017 року, що ним не заперечується.

Як слідує з матеріалів справи, з позовом про оскарження постанови від 28 вересня 2017 року позивач звернувся 11 квітня 2018 року. Клопочучи про поновлення пропущеного строку, ОСОБА_3 посилався на те, що рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 9 січня 2018 року, яким було скасовано частково припис, на підставі якого винесено постанову відповідача, яка оскаржується в даній справі, ним отримано лише 28 березня 2018 року.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, дана обставина не дає підстав для висновку про визнання таких причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки не перешкоджала позивачу звернутися до суду з позовом про скасування постанови № 02-25/04 від 28 вересня 2017 року в межах строку, передбаченого чинним законодавством.

Інших поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено і судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив порушення норм процесуального права. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 311, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу виконувача обов'язків начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Калуської міської ради Івано-Франківської області Топорова Анатолія Вікторовича задовольнити частково.

Скасувати рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 7 серпня 2018 року у справі № 345/1368/18 та залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко

Постанова у повному обсязі складена 19 листопада 2018 року.