Справа № 507/1399/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2018 року

Київ

справа №507/1399/17

провадження №К/9901/4344/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Безвенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №507/1399/17

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Любашівського районного суду Одеської області, прийняту 25 жовтня 2017 року у складі головуючого судді - Гнатюка В.О., та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду постановлену 14 грудня 2017 року, у складі колегії суддів: головуючого судді: Скрипченка В.О., суддів: Димерлія О.О., Осіпова Ю.В.,

І. Суть спору:

1. У вересні 2017 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області (далі також - відповідач), у якому, просив:

1.1. визнати протиправною відмови у виплаті йому грошової допомоги у розмірі 10-и місячних посадових окладів згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити 10 місячних посадових окладів згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» в сумі 43000 гривень;

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 14 серпня 2017 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо виплати йому цієї допомоги, проте відповідач листом від 22 серпня 2017 року за №1574/07 відмовив йому у виплаті вказаної допомоги з посиланням на Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, яким виключено частину тринадцяту статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, яка передбачала виплату державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

2.1. Позивач наполягає на тому, що на час виключення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу» він мав повних 12 років стажу державної служби та продовжував працювати на посаді державного службовця, тому мав всі необхідні умови для виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів.

2.2. Посилаючись на те, що при виході на пенсію державного службовця з посади державного службовця в нього був наявний стаж державної служби не менше 10 років та на статтю 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод позивач вважає, що йому протиправно відмовлено у виплаті грошової допомоги при звільненні у розмірі 10 місячних посадових окладів.

3. Відповідач позов не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилаючись на Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, яким виключено частину тринадцяту статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, яка передбачала виплату державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, просив суд відмовити у позові в повному обсязі.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справ

4. Постановою Любашівського районного суду від 26 квітня 2017 року (справа №507/481/17) Любашівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов'язано перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про заробітну плату та її складових Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №3984/05, 3985/05 від 23 березня 2017 року та управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси №225/07 від 22 березня 2017 року, з 24 березня 2017 року.

5. На виконання вказаної постанови Любашівського районного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року Любашівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 24 березня 2017 року позивача переведено з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

6. 14 серпня 2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо виплати йому грошової допомоги у розмірі 10-и місячних посадових окладів згідно статті 37 Закону України «Про державну службу», проте відповідач листом від 22 серпня 2017 року за №1574/07 відмовив йому у виплаті вказаної допомоги з посиланням на Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII (далі також - Закон № 1166-VII, яким виключено частину тринадцяту статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), яка передбачала виплату державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

7. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

8. Любашівський районний суд Одеської області постановою від 25 жовтня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, в позові відмовив.

9. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскаржувана відмова у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів узгоджується з діючим законодавством

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

10. Позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права.

11. Як і під час судового розгляду в судах першої й апеляційної інстанцій, у касаційній скарзі позивач наполягає на тому, що на час виключення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу» він мав повних 12 років стажу державної служби та продовжував працювати на посаді державного службовця, тому мав всі необхідні умови для виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів.

12. У скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

13. Верховний Суд ухвалою від 27 лютого 2018 року відкрив касаційне провадження за цією касаційною скаргою.

14. Відповідач подав заперечення на касаційну скаргу, в яких наполягає на безпідставності останньої та просить у її задоволенні відмовити і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

15. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Підставою для звернення до суду позивач визначив порушення застосування відповідачем норм Закону України «Про державну службу».

17. Надаючи правову оцінку обставинам справи, Верховний Суд зазначає наступне.

У відповідності з частиною тринадцятою статті 37 Закону № 3723-XII державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачувалась грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

18. Однак, пунктом 24 Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" частину тринадцяту статті 37 Закону № 3723-XII виключено.

19. Згідно з розділом IV Прикінцеві положення Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зазначені зміни набирають чинності з 1 квітня 2014 року.

20. Закон № 1166-VII на теперішній час не визнано неконституційним в частині виключення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу».

VI. Позиція Верховного Суду

21. Суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що на момент призначення позивачу пенсії державного службовця 24 березня 2017 року у відповідача не було правової підстави для виплати позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

22. Верховний Суд відхиляє посилання позивача на ту обставину, що на час виключення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу» він мав повних 12 років стажу державної служби та продовжував працювати на посаді державного службовця, тому мав всі необхідні умови для виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, з огляду на таке.

23. У рішенні Конституційного Суду України у справі №1-14/2013 від 26 листопада 2013 року зазначено, що грошова допомога у розмірі 10 посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років.

24. Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було правильно враховано, що оскільки Любашівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивача переведено з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII з 24 березня 2017 року, то правовідносини щодо отримання вказаної грошової допомоги виникли на момент призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII в редакції, що діяла станом на 24 березня 2017 року.

25. Отже, станом на час звільнення позивача (23 березня 2017 року) стаття 37 Закону України «Про державну службу» вже діяла в редакції, що не передбачає право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів державному службовцю у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років, а тому відсутні й підстави для застосування норми Закону, що втратила чинність.

26. За такого правового регулювання та обставин справи суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

27. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

28. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

29. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

30. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року, та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич