Справа № 820/1293/16
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2018 року

Київ

справа №820/1293/16

провадження №К/9901/10802/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Головко О.В.,

представника позивачів - ОСОБА_1,

представника відповідача - Коваленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 820/1293/16

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Шевцової Н.В., суддів: Мінаєвої О.М., Макаренко Я.М.),

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просили суд скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 19.05.2014 року про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 17.10.2006 року про набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

2. В обґрунтування позову зазначено, що 19.05.2014 року ГУ ДМС України в Харківській області прийнято рішення про скасування попереднього рішення від 17.10.2006 року про набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Позивачі з вказаним рішенням не погоджуються, вважають його незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства України.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 15 червня 2016 року Харківський окружний адміністративний суд вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 19.05.2014 року про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 17.10.2006 року про набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_4 паспорти громадян України.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь ОСОБА_3 (61016 АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 19.05.2014 року є необґрунтованим та безпідставним, а відтак підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 19 липня 2016 року Харківський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 року по справі №820/1293/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення - відмовити.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 19.05.2014 року про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 17.10.2006 року про набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень з метою, з якою ці повноваження надано та в порядку, що передбачений діючим законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 02 серпня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

8. У касаційній скарзі скаржники просять скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року.

10. У серпні 2016 року Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області направило заперечення на касаційну скаргу.

11. 29 січня 2018 року вказана касаційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

12. Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

13. 09 листопада 2018 року до Верховного Суду надійшли письмові пояснення представника позивачів.

14. 14 листопада 2018 року до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

А. Доводи позивачів у справі

15. Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Скаржник стверджує, що оскаржуване рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 19.05.2014 року ухвалено необґрунтовано, безпідставно, без урахування вимог чинного законодавства.

Б. Доводи відповідача у справі

16. У запереченнях на касаційну скаргу ГУ ДМС України в Харківській області просить касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року - без змін. Вказує, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

17. У 2006 році ОСОБА_3 звернулася до УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області із заявою про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», в якій підставою для набуття громадянства України вказано постійне проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

У вказаній заяві позивач також просила оформити набуття громадянства України її неповнолітній дитині: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

До заяви про оформлення набуття громадянства України було додано рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 06.09.2006 року у цивільній справі №4-2417/06 про встановлення факту постійного проживання на території України.

17.10.2006 року УГІРФО ГУМВС України в Харківської області позивачці була видана довідка № 53756 про те, що вона разом з сином ОСОБА_4 набула громадянство України відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

19.10.2006 року Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 було видано паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 на підставі довідки №53756 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 17.10.2006 року УГІРФО ГУМВС України в Харківської області.

01.07.2011 року Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4, було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на підставі довідки №53756 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 17.10.2006 року УГІРФО ГУМВС України в Харківської області.

Разом з тим, при проведенні перевірки підстав видачі паспорта громадянина України ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідачем отримано у відповідь на запит лист Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2016 року №01.20/657/2016, яким міграційну службу повідомлено, що згідно з алфавітними покажчиками за 2006-2007 роки, справа відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в провадженні суду не перебувала.

19.05.2014 року ГУ ДМС України в Харківській області прийнято рішення про скасування попереднього рішення від 17.10.2006 року про набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

16.12.2015 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були вилучені паспорти громадян України, замість яких були видані довідки №№ 03/1-27309, 03/1-27310 про те, що за результатами перевірки паспорти були оформлені з порушенням вимог чинного законодавства та підлягають вилученню та знищенню.

Не погодившись з рішенням суб'єкта владних повноважень про скасування рішення про набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з даним позовом.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Конституція України

18.1. Частина 2 статті 3. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

18.2. Частина 2 статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18.3. Стаття 25. Громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.

18.4. Стаття 129. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

19. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

19.1. Стаття 8. Право на повагу до приватного і сімейного життя

1. Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

2. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

20. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

20.1. Частина 3 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

21. Закон України "Про громадянство України " від 18 січня 2001 року №2235-III

21.1. Стаття 1. Громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках;

громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

21.2. Частина перша статті 8. Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

21.3. Стаття 17. Громадянство України припиняється:

1) внаслідок виходу з громадянства України;

2) внаслідок втрати громадянства України;

3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

21.4. Пункт 2 частини першої статті 19. Підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

21.5. Стаття 21. Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

22. Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006)

22.1. Пункт 44. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

22.2. Пункт 88. Для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п'ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п'ятої статті 9 Закону; частина п'ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

22.3. Пункт 96. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

22.4. Пункт 97. Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

З аналізу наведених норм законодавства України вбачається, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Отже, скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх та належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_3 разом зі своєю неповнолітньою дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, набула громадянство України за територіальним походженням згідно рішення ГУ МВС України в Харківської області від 17.10.2006 року. Підставою для набуття громадянства України було постійне проживання ОСОБА_3 на території України до 24 серпня 1991 року, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 06.09.2006 року у цивільній справі №4-2417/06 про встановлення факту постійного проживання на території України.

19.05.2014 року ГУ ДМС України в Харківській області прийнято рішення про скасування попереднього рішення від 17.10.2006 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Єдиною підставою для скасування відповідачем рішення від 17.10.2006 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є інформація, яка зазначена у листі Ленінського районного суду м.Харкова від 26.05.2016 року №01.20/657/2016, про те, що згідно з алфавітними покажчиками за 2006-2007 роки, справа відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в провадженні суду не перебувала.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 на підтвердження факту проживання на території України було надано судове рішення, яке не існує, а отже при набутті громадянства позивачем надано завідомо неправдиві відомості та фальшиві документи.

Колегія суддів Верховного Суду вважає, що повідомлення Ленінського районного суду м. Харкова про відсутність у провадженні суду справи відносно ОСОБА_3 не є належним доказом факту підроблення документів чи надання неправдивих відомостей, а тому не може слугувати підставою скасування рішення про оформлення набуття громадянства України через 7 років після його прийняття суб'єктом владних повноважень.

Крім того, як правильно вказав суд першої інстанції у своєму рішенні, відповідачем не надано належних доказів у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року) на підтвердження факту подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, таких як вирок суду за статтею 358 Кримінального кодексу України. Також відсутні докази щодо скасування рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 06.09.2006 року у цивільній справі № 4-2417/06.

Отже, оскільки факт підробки рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 06.09.2006 року у цивільній справі № 4-2417/06 не встановлено належними органами, колегія суддів Касаційного адміністративного суду приходить до висновку, що відповідач скасував своє рішення від 17.10.2006 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за відсутності правових підстав.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 зареєстрована та постійно проживає в Україні за адресою м. Харків, вул. Сковородинівська, 9, перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, має двох дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, що народився в Україні.

Також матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 2013 році закінчив Державний професійно-технічний навчальний заклад «Центр професійно-технічної освіти №4 м. Харкова» і здобув професію кухаря, кондитера, у 2014 році здобув повну загальну середню освіту у Харківській вечірній школі №37 Харківської міської ради Харківської області.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, є громадянином України за народженням, навчається у Харківській ЗОШ І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області.

Враховуючи наведене, для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасування рішення про набуття громадянства України має наслідком повну зміну способу життя родини.

Проте, дані обставини не були враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення від 19.05.2014 року.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

24. Згідно статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

25. Зважаючи на те, що судом першої інстанції ухвалене законне та обґрунтоване рішення, яке помилково скасоване судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за доцільне скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року - скасувати.

3. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі №820/1293/16 - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх