Справа № 448/371/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2711/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Обрізка І.М.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Мостиського районого суду Львівської області від 7 вересня 2018 року, ухвалене суддею Кічак Ю.В., 14:39:29, м. Мостиська, у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромний Ярослав Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

04.04.2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромний Ярослав Ігорович, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача у справі про порушення митних правил №0944/20900/17 від 20.03.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та закрити справу про порушення митних правил.

Рішенням Мостиського районого суду Львівської області від 7 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про порушення митних правил №0944/20900/18 від 20.03.2018, винесену заступником начальника Львівської Митниці ДФС - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Провадження у справі про порушення митних правил №0944/20900/18 відносно ОСОБА_1 - закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач ОСОБА_1 на виконання ч.1 ст.192 МК України вчасно у встановленому порядку повідомив Львівську митницю ДФС про обставини непереборної сили в період з 09.01.2018р. по 07.02.2018р., а саме, що транспортний засіб перебував на СТО в зв'язку з ремонтними роботами. Підстав ставити під сумнів відомості, зазначені у наданих митному органу документах щодо наявності поломки та проведеного ремонту, суд не вбачає. Факти поломки та ремонту транспортного засобу не були спростовані в ході судового розгляду справи та відповідачем не оспорюються. Така несправність виникла незалежно від волі позивача і спричинила пошкодження транспортного засобу, яке потребувало значного часу для відновлення можливості самостійного руху автомобілем. Його перевезення іншим транспортним засобом було неможливим через розбирання передньої частини автомобіля та відсутності двигуна. Доказів того, що позивач все ж таки міг вивезти транспортний засіб за межі митної території України у встановлені строки, відповідачем не надано. Крім цього, є очевидним, в тому числі для митниці, той факт, що в такому стані автомобіль не був би прийнятий митним органом жодної зарубіжної держави. Таким чином, контролюючим органом не доведено можливість експлуатації транспортного засобу у зв'язку з його поломкою та можливість позивача, в свою чергу, вивезти автомобіль за межі митної території України у встановлений статтею 95 МК України строк.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його винесеним із невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Львівська митниця ДФС оскаржила його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Мостиського районого суду Львівської області від 7 вересня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, у відповідності до статті 460 Митного кодексу України, не надав. Документи ж, надані позивачем, вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, й не містять жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, та не міг бути доставлений до митного органу призначення. Окрім того, згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків транзитного переміщення, зазначених у ч. 1 даної статті (10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України, а саме аварії або дії обставин непереборної сили, внаслідок яких транспортний засіб не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення.

Апелянт стверджує, що поломка транспортного засобу не є обставиною, внаслідок якої транспортний засіб не може прибути до органу доходів і зборів призначення, й не може завадити його доставці до цих органів за допомогою інших технічних способів (шляхом буксирування, на лафеті тощо), адже митне законодавство не передбачає необхідність вивезення автомобіля виключно власним ходом, а лише визначає обов'язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення у встановлені законом строки, що може бути виконаний за допомогою інших технічних способів (на лафеті, шляхом буксирування тощо). При цьому, нічим необгрунтованим є твердження суду першої інстанції про очевидність, «в тому числі для митниці», факту, «що в такому стані автомобіль не був би прийнятий митним органом жодної зарубіжної держави».

Таким чином, апелянт вважає, що в ході розгляду справи, позивачем не надано суду жодних підтверджуючих документів обставин, зазначених у ст. 460 МК України, що виключають адміністративну відповідальність, на момент складання протоколу про порушення митних правил до митного контролю.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 07.02.2018 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС Муляр Н.С. складено протокол №0944/20900/18 про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України. Копію протоколу по справі по порушення митних правил було вручено ОСОБА_1 07.02.2018 та одночасно його повідомлено про розгляд справи 20.03.2018.

Постановою в справі про порушення митних правил №0944/20900/18 від 20.03.2018 року заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Із постанови про порушення митних правил вбачається, що 07.02.2018 близько 15:30 год. в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, в'їхав автомобіль марки «Mercedes» VIN НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, у якому прямував гр. ОСОБА_1.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та осіб, які у ньому переміщувалися, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що гр. ОСОБА_1 05.01.2018 через пункт пропуск «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України вказаний транспортний засіб без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Одночасно було встановлено відсутність АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 07.02.2018.

В наданому 07.02.2018 поясненні з причин не вивезення ним транспортного засобу марки «Mercedes» VIN НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3, у встановлений Митним кодексом України строк за межі митної території України, гр. ОСОБА_1 зазначив, що причиною тому є технічна несправність і ремонт вказаного автомобіля.

Частиною 1 ст. 318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до пункту 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України затвердженого наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Згідно пункту 9 Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження)

В силу п. 1.7. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 року № 1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2012 року № 2120/22432, для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до гл. 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Згідно ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із нормами ч.2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Частиною 1 ст. 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 р. № 1669/21981 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 2 Розділу 8 Порядку факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Крім того, відповідно до п.5 розділу VIII Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Встановлено, що 09.01.2018 позивач ОСОБА_1, на виконання ч.1 с т192 МК України, повідомив Львівську митницю ДФС про неможливість вивезення за межі митної території України у встановлений статтею 95 МК України строк автомобіля марки «Mercedes-Benz Е270», р.н.з. НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1, через його несправність.

Факт поломки автомобіля в період з 09.01.2018 по 07.02.2018 та те, що вказаний транспортний засіб перебував на СТО в зв'язку з ремонтними роботами підтверджується: довідкою ФОП ОСОБА_4 від 07.02.2018, актом прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля №6 від 07.02.2018, товарним чеком від 07.02.2018 та рахунком №6/02 від 07.02.2018, що видані цим же підприємцем, копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягом з реєстру платників єдиного податку щодо ФОП ОСОБА_4

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав ставити під сумнів відомості, зазначені у наданих митному органу документах щодо наявності поломки та проведеного ремонту, немає. Факти поломки та ремонту транспортного засобу не були спростовані відповідачем під час судового розгляду справи. Така несправність виникла незалежно від волі позивача і спричинила пошкодження транспортного засобу, яке потребувало значного часу для відновлення можливості самостійного руху автомобілем. Його перевезення іншим транспортним засобом було неможливим через розбирання передньої частини автомобіля та відсутності двигуна.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апелянта про відсутність обставин непереборної сили в розумінні статті 192 Митного кодексу України були обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки контролюючим органом не доведено здатність експлуатації транспортного засобу в зв'язку його поломкою та можливість вивезти автомобіль позивачем в передбачений Законом термін.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм права, враховуючи належне повідомлення митного органу у встановлений термін, наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений МК України строк доставити транспортний засіб за межі митної території України, а також дій з боку позивача, спрямованих на запобігання порушень митних правил апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність спірної постанови та наявність правових підстав для її скасування та закриття провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно частини третьої статті 470 МК України.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Мостиського районого суду Львівської області від 7 вересня 2018 року у справі №448/371/18 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромний Ярослав Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, закриття провадження у справі - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Т. В. Онишкевич
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 21.11.2018р.