Справа № 2040/6181/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 листопада 2018 р. № 2040/6181/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Савчук С.С.,

за участі:

представника позивача - Овчаренко І.А.,

представників відповідача - Борисенка І.В., Зекової С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест" (63232, Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Шкільна, 4, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.07.2018 р. №2 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 148426,67 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 206744,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 12.07.2018 р. №2 в частині є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест" заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області, на підставі направлень на проведення перевірки №1171, №1172, №1173, №1174, №1175, №1176 від 15.02.2018 р. та наказу №400 від 23.01.2018 р., проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЛАТІНВЕСТ» () за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 10.04.2018 р. №1313/20-40-14-02-08/34270184(а.с.30-55).

Згідно з висновком акту перевірки ТОВ "Агролатінвест" порушено:

п.198.5. ст.198, п.209.2., п.209.7. ст.209, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, безпідставно занижено податок на додану вартість по загальній декларації на загальну суму 282731 грн. та завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 559703грн., в т.ч. занижено податок в лютому 2017 на суму 282731 грн., а також завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2017 на суму 559703грн.;

п.209.2., п.209.7. ст.209 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ, та п. 3, п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №11 «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках» безпідставно застосована пільгу зі сплати податку на додану вартість в загальній сумі 169638грн.;

п.198.5. ст.198, п.201.10.ст.201 Податкового кодексу України від02.12.2010р. №2755-УІ не зареєстровано в ЄРПН накладні на загальну суму 595779,5 грн, в тому числі у лютому 2017 на суму 36082грн., березні 2017 на суму 56582грн., квітні 2017 на суму 56582грн., травні 2017 на суму 56582грн., червні 2017 на суму 56582грн., липні 2017 на суму 56582грн., серпні 2017 на суму 56582грн., вересні 2017 на суму 56582грн., у жовтні 2017 року на суму 56582грн., листопаді 2017 на суму 56582грн.та грудні 2017 на суму 50465 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

від 26.04.2018 р. №2, згідно з яким вказано про необхідність складання та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п. 1201 .2 ст. 120 ст. 1201 Податкового кодексу України та згідно ст. 120 1 Податкового кодексу України застосовано штраф в розмірі 50% у сумі 297 889,75 грн.;

від 26.04.2018 р. №2, згідно з яким зменшено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 559 703 грн.;

від 26.04.2018 р. №2, згідно з якими визначено податок на додану вартість у розмірі 282 731 грн., та застосовано штрафну санкцію у розмірі 240 320,75 грн.;

Не погоджуючись з вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «АГРОЛАТІНВЕСТ» до Державної фіскальної служби України було подано адміністративну скаргу.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 27.06.2018р. №21876/6/99-99-11-01-01-25 з врахуванням п.55.1. ст. 51 Податкового кодексу України, адміністративна скарга ТОВ «АГРОЛАТІНВЕСТ» задоволена частково. А саме скасовано податкові повідомлення-рішення від 26.04.2018 р. №2, №2, №2(а.с.8-14).

З врахуванням рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 27.06.2018р. №21876/6/99-99-11-01-01-25, Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.07.2018р. №2, згідно з яким визначено податок на додану вартість у розмірі 169 638 грн., та застосовано штрафну санкцію у розмірі 212 047,50 грн.(а.с.56).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням від 12.07.2018 р. №2 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 148426,67 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 206744,67 грн. позивач звернувся з даним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Контролюючим органом в акті перевірки (п.3.1.2.1) зазначено, що підприємством в 2015 р. за результатами інвентаризації оприбутковано надлишки сільськогосподарської продукції (соняшник), які подальшому було реалізовано на території України із нарахуванням податкових зобов'язань по скороченій декларації. На думку перевіряючих, оскільки підприємство не надано Книгу вагаря (вісової), а протоколи інвентаризаційної комісії не містять причин виникнення надлишків, вказане ставить під сумнів результати інвентаризації.

Судом встановлено, що з метою проведення інвентаризації та з урахуванням вимог встановлених розділом II «Положенням про інвентаризацію активів та зобов'язань» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879 на підприємстві наказом №105/2 від 12.07.2015р.(а.с.26) створена інвентаризаційна комісія та проведено інвентаризацію готової продукції у складі ТМЦ с. Станичне.

За результатами проведеної інвентаризації складено «Інвентаризаційний опис» від 12.07.2015р., яким комісією встановлено фактичну наявність «соняшнику» у обсязі 97010 кг. (а.с.17-18).

Згідно з пунктом 4 розділу IV Наказу, основні засоби, нематеріальні активи, які виявлені при інвентаризації в лишках, підлягають оприбуткуванню зі збільшенням доходів майбутніх періодів (доходів спеціального фонду бюджетної установи).

Актом комісійної інвентаризації ТОВ «АГРОЛАТІНВЕСТ» від 12.07.2015р., яким встановлено лишки у розмірі 97010 кг. прийнято рішення про їх оприбуткування та складено бухгалтерську довідку №1 від 12.07.2015р.(а.с.16).

В акті комісією зроблено висновок, що ймовірне виникнення лишків у зв'язку з некоректною роботою ваг під час зібрання урожаю 2014р.

Вказане підтверджується аналізом по рахунку « 271» за 2015р., де відображено, що на початок 2015 року на складах обліковувалось 2 578 538 кг. Протягом лютого весь соняшник був реалізований і лише у липні 2015 року на складі з'явися соняшник у кількості 97010 кг. за результатами проведеної інвентаризації.

Рахунок 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва" у відповідності до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999р. №291, призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух сільськогосподарської продукції. На цьому рахунку обліковують продукцію, одержану від власних рослинницьких, тваринницьких та промислових підрозділів підприємства, яка призначена для продажу на сторону та для іншого невиробничого споживання.

Сторонній соняшник у ТОВ «АГРОЛАТІНВЕСТ» з'явився лише у жовтні 2015, що підтверджується аналізом рахунку « 281» за 2015р. у кількості 30080 кг.

На рахунку 28 "Товари" у відповідності до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999р. №291, ведеться облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу. Тобто облік товарів придбаних для подальшого перепродажу.

З врахуванням наведеного та враховуючи інформацію по рахунку Рахунок 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва", реалізація соняшника, як власно вирощена сільськогосподарська продукція, має відображатися у скороченій декларації з позначкою « 0121-0123».

Так зокрема у відповідності до п. 5. Розділу І «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966, платники податку, які згідно ст. 209 розділу V Кодексу застосовують спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, крім декларації 0110, подають податкову декларацію з позначкою "0121"/"0122"/"0123" (далі - декларація 0121-0123), яка є невід'ємною частиною звітності за відповідний звітний період. До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціального режиму, установленого указаною статтею.

У відповідності до п. 209.1. ст. 209 Податкового кодексу України (далі по тексу - ПК України) резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Сільськогосподарським у відповідності до п. 209.6. ст. 209 ПК України, вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Отже, у ТОВ «АГРОЛАТІНВЕСТ» як сільгоспвиробника, наявні всі правові підстави та обов'язки щодо відображення реалізації соняшнику у кількості 97010 кг. у декларації 0121-0123.

Повнота та своєчасність декларування засвідчується Додатком 5 до Декларації (реєстраційний ).

Вказані вище обставини підтверджуються наданими до справи первинними документами: актом Комісійної інвентаризації від 12.07.2015р.; інвентаризаційним описом №10 у вигляді розписки по формі №Інв-3 за 12.07.2015р.; книгою складського обліку по рахунку 27.0 за 12.07.2015р.(сторінка 86); витягом з книги вагаря за 12.07.2015р.; наказом ТОВ «АГРОЛАТІНВЕСТ» №105/2 від 12.07.2015р., бухгалтерською довідкою №1 від 12.07.2015р.; аналізом по рахунку « 271» за 2015р.; аналізом рахунку « 281» за 2015р., ТТН №000501, 000503, 000504 від 13.07.2018 р.

Відносно того, що товариством не були проведені інвентаризації за результатами яких мали б бути раніше встановлені надлишки, суд зазначає, що приписами ч. 2 ст. 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством.

Саме метою проведення інвентаризації на підприємстві наказом №105/2 від 12.07.2015р.(а.с.26) створена інвентаризаційна комісія та проведено інвентаризацію готової продукції у складі ТМЦ с. Станичне.

Приписами п. 198.5 ст. 198 ПК України встановлено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Згідно з п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 209.2,209.7 ст. 209 ПК України позитивна різниця між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначена:

а) за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) підлягає перерахуванню:

до державного бюджету - у розмірі 50 відсотків;

на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 50 відсотків;

б) за операціями із зерновими і технічними культурами підлягає перерахуванню:

до державного бюджету - у розмірі 85 відсотків;

на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 15 відсотків;

в) за операціями з продукцією тваринництва підлягає перерахуванню:

до державного бюджету - у розмірі 20 відсотків;

на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 80 відсотків.

Щодо посилання представника відповідача на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24.07.2018 р. по справі №552/1251/18, в якій йде мова про відкрите кримінальне провадження за №0000313, в ході досудового розслідування; по якому встановлено, що злочинна група осіб з метою прикриття власної незаконної діяльності із придбання, зберігання, транспортування та збуту за готівкові кошти сільськогосподарської продукції, у тому числі за межі митної території України, легалізації майна, одержаного унаслідок вчинення кримінального правопорушення, відмивання доходів, одержаних унаслідок ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах та введення їх у легальний обіг за межами України, суд зазначає наступне.

Зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що жодні обставини відносно позивача не встановлені судом зазначеним рішенням, відтак посилання відповідача на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24.07.2018 р. є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.07.2018 р. №2 у відповідній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест" (63232, Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Шкільна, 4, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.07.2018 р. №2 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 148426,67 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 206744,67 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест" (63232, Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Шкільна, 4, )суму сплаченого судового збору у розмірі 5327.58 грн. (п'ять тисяч триста двадцять сім гривень 58 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 листопада 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.