Справа № 520/9428/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання закриття провадження у справі

21.11.2018 р. справа № 520/9428/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі:

секретаря - Стрєлка О.В.,

прокурора - Маматова О.О.,

представників позивача - Бойка О.Ю., Пелиха Д.В., Тимошика Д.А.,

представника відповідача - не прибув,

представника третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання наявності правових підстав для прийняття рішення про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі ГУ ДСУзНС у Харківській області до ПрАТ "Куп'янський машинобудівний завод" , третя особа: Департамент цивільного захисту Харківської ОДА про зобов'язання привести в належний технічний стан і готовність до укриття населення (придатний стан для використання за цільовим призначенням) захисну споруду цивільного захисту (сховище) №78266 за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Студентська, 38, згідно з п.п.27-109 припису Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в особі Куп'янського районного відділу №116 від 18.07.2018р., -

встановив:

19.05.2000 р. між РВ ФДМУ по Харківській області (у якості Органу управління) та ВАТ "Куп'янський машинобудівний завод" (у якості Зберігача) було укладено договір схову майна цивільної оборони №21 (рік вводу 1900) за адресою 63700, Харківська область, Куп'янський район, м. Куп'янськ, вул. Комсомольська, 38 (далі за текстом - Договір №1).

Суд вважає, що за предметом та змістом прав і обов'язків сторін названий Договір №1 є господарським правочином, до кола адміністративних договорів у розумінні ст. 4 КАС України не належить.

Згідно з п. 1.3 Договору №1 Зберігач здійснює послуги схову безоплатно.

Відповідно до п. 2.4.5 Договору №1 Зберігач несе відповідальність за збереження, експлуатацію та поточний ремонт майна.

Пунктом 7.3 Договору №1 передбачено, що договір діє протягом 5 років з дати підписання, у а у силу п. 7.4 цього ж договору його дія продовжується, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії не довела до відома іншої сторони про намір припинення дії.

24.02.2005 р. між РВ ФДМУ по Харківській області (у якості Органу управління) та ВАТ "Куп"янський машинобудівний завод" (у якості Зберігача) було укладено договір зберігання майна цивільної оборони №5 (вбудоване укриття) за адресою 63700, Харківська область, Куп'янський район, м. Куп'янськ, вул. Комсомольська, 38 (далі за текстом - Договір №2).

Пунктом 7.3 Договору №2 передбачено, що договір діє до вирішення питань щодо майна цивільної оборони з відповідним територіальним органом виконавчої влади.

З пояснень представників сторін судом з'ясовано, що предметом Договору №1 та Договору №2 є одна і та ж річ матеріального світу - вбудоване укриття цивільної оборони 1900 року зведення за адресою 63700, Харківська область, Куп'янський район, м. Куп'янськ, вул. Комсомольська, 38.

Актом від 24.02.2005 р. засвідчено, що означений об'єкт не має документації, не має системи вентиляції, не має системи водопостачання, не має системи каналізації, знаходиться у незадовільному технічному стані, до використання за призначенням непридатний, не відповідає вимогам ДБ 3.1-9-2000, підлягає видаленню з переліку об'єктів протирадіаційного укриття.

Ці ж обставини підтверджені актом №1263 від 25.05.2018 р. та актом комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільного захисту б/н від 23.05.2018 р.

Таким чином, суд доходить до переконання, що річ матеріального світу - вбудоване укриття цивільної оборони 1900 року зведення за адресою 63700, Харківська область, Куп'янський район, м. Куп'янськ, вул. Комсомольська, 38 була передана Державою на зберігання відповідача по даній справі у стані, абсолютно непридатному для використання за призначенням.

Приписом ГУ ДСУзНС у Харківській області в особі Куп'янського РВ на відповідача по даній справі було покладено обов'язок привести річ матеріального світу - вбудоване укриття цивільної оборони 1900 року зведення за адресою 63700, Харківська область, Куп'янський район, м. Куп'янськ, вул. Комсомольська, 38 у стан, придатний для використання за призначенням.

Як з'ясовано судом, назване рішення владного суб'єкта ґрунтується на положеннях ст.ст. 32, 67, 69 Кодексу цивільного захисту України.

Відповідач приписів названого рішення не виконав.

У зв'язку з цим прокурор заявив адміністративний позов.

У ході розгляду справи постало питання про наявність правових підстав для вирішення ініційованого прокурором спору у порядку адміністративного судочинства.

Розв'язуючи дане питання, суд зазначає, що позивачем по справі є ГУ ДСУзНС у Харківській області, тобто владний суб'єкт у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Випадки звернення владного суб'єкта до адміністративного суду викладені законодавцем у ч. 4 ст. 5 та ч. 4 ст. 46 КАС України, де указано, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що органи ДСУзНС мають повноваження на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей;

Аналогічне за суттю повноваження згадане законодавцем і у ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, де зазначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

За приписами ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України органи ДСУзНС також наділені повноваженнями на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

Іншими повноваженнями на звернення до суду органи ДСУзНС законом не наділені.

Натомість ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України чітко визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

Отже, у разі невиконання суб'єктами права законних вимог приписів органів ДСУзНС як правових актів індивідуальної дії посадові (службові) особи останніх у межах компетенції та у силу ч. 2 ст. 19 Конституції України повинні застосовувати до винних осіб санкції, а не звертатись до суду.

Відтак, судом виявлено, що законодавець на наділив терорган Державної служби України з надзвичайних ситуацій повноваженням на звернення до суду у разі невиконання винесеного таким органом правового акту індивідуальної дії - припису про усунення порушень закону у сфері цивільного захисту, техногенної безпеки, пожежної безпеки.

Участь у справі прокурора цього правила не змінює, адже прокурор у даному конкретному випадку є не стороною - позивачем по справі, а фактично діє як представник такої сторони.

Відсутність повноваження на звернення до суду у позивача зумовлює відсутність відповідного повноваження і у прокурора.

Отже, з огляду на приписи ст. 46 КАС України даний спір не належить розглядати і вирішувати у порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, суд бере до уваги, що у даному випадку фактично склались господарсько-правові відносини між державою Україна як власником майна в особі РВ ФДМУ по Харківській області та суб'єктом права - ПрАТ "Куп'янський машинобудівний завод" (у якості зберігача) з приводу утримання державного майна у певному стані.

Такі відносини виникли за Договором №1 та Договором №2, тобто за господарськими правочинами.

Постанова КМУ від 10.03.2017 р. №138 природи цих правовідносин не змінює, на публічно - правові їх не перетворює.

Вимога про спонукання суб'єкта права до належного виконання господарського зобов'язання за господарським правочином не може бути розв'язана за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 238, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України, може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання скарги через Харківський окружний адміністративний суд у порядку та строки згідно з ст.295 КАС України, у повному обсязі виготовлено за процедурою ч.3 ст.243 КАС України 22 листопада 2018 року.

Суддя Сліденко А.В.