Справа № 186/1204/18
Суддя: Кривошея С. С.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1204/18
Провадження №2-а/0186/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, рядового поліції 4 батальйону 3 роти ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративною позовною заявою до поліцейського УПП в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції Національної поліції України, рядового поліції 4 батальйону 3 роти ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 липня 2018 року поліцейським УПП в Дніпропетровській області ДПП НП України, рядовим поліції ОСОБА_2 відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 507821.

Відповідно до винесеної постанови, він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП України. Як зазначено у постанові, він керував транспортним засобом без поліса обовязкового страхування, чим порушив п.2.1 ОСОБА_3 дорожнього руху та накладено штраф на користь держави в розмірі 425,00 грн.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

30 липня 2018 року о 12 годині 30 хвилин, він керував транспортним засобом марки «Киа Спортейдж» д/н НОМЕР_1 та прямував по вул. Щоглова у м. Дніпро, позаду рухався патрульний автомобіль поліції, який застосувавши світловий сигнал примусив його зупинитися. Зупинившись, він попрохав поліцейського пояснити причину зупинки, на що поліцейський, не представившись, відповів, що нібито недавно угнали подібний автомобіль і їм необхідно перевірити документи, при цьому підтверджуючі даний факт документи (орієнтування, постанову про розшук слідчого тощо) або інформацію в робочому планшеті йому не надали. Чому його зупинили, він не розуміє, так як він не скоїв адміністративного правопорушення. Проте, він надав поліцейському для перевірки водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, так як, останній наполягав на цьому. В цей час до нього підійшов інший поліцейський - дівчина, яка також озвучила вимогу надати документи для перевірки.

Після того, як дівчина-поліцейська взяла документи, щось натискала на своєму приладі, а потім віддала документи назад. Після чого, хлопець-поліцейський спитав у нього про поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, на що він відповів, що він у нього є та надав його на вимогу поліцейського. Дівчина поліцейський подивившись на поліс, повідомила, що він є недійсним, у звязку з чим, він був вимушений подзвонити страхувальнику, який підтвердив дійсність полісу. Поліцейські поліс у руки не брали, і наполягали на тому, що він є недійсним, і що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності.

Наполягає на тому, що поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності у нього був, але поліцейські, які безпідставно зупинили його, наполягали, що поліс є недійсним і що його нібито немає в базі, тому вони вимушені притягнути його до відповідальності.

Так зазначає, що відповідач, зупинивши його, не узяв до уваги усні пояснення і заперечення, не роз'яснив в чому полягає адміністративне правопорушення, не запропонував надати письмові пояснення по справі, не навів доказів вини, не роз'яснив права та обов'язки, зокрема, права на захист, права на ознайомлення з матеріалами справи, права на оскарження постанови, тобто відповідачем розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не проводився, також відповідач не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, він віднісся до ситуації формально, за декілька хвилин заповнив електронний бланк постанови, визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, зазначає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення не відповідає даним вимогам Закону. Так, вона не містить вірного визначення прізвища, ім'я та по батькові особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто поліцейським невірно зазначено його по батькові, зазначено як «Миколайович», хоча він є ОСОБА_4, що вказує на не встановлення суб'єкта адміністративного правопорушення. Не визначено і повного опису обставин, встановлених під час розгляду справи; не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; не вказано порядок оскарження Постанови.

Також, відповідачем накладено адмінстягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 гривень, в той час, як санкція ч.1 ст.126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, відповідач наклав стягнення в гривнях, що не передбачено санкцією ч.1 ст.126 КУпАП, що є підставою для скасування даної постанови.

Згідно з ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення, що розміщена на видному місці із беззаперечним підтвердженням факту щодо відсутності полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається з постанови, до неї не долучено будь-яких доказів, що підтверджують вчинення ним правопорушення. У тому числі примірника відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення. Жодних інших доказів: чи-то відеозапису фотофіксації моменту вчинення правопорушення водієм транспортного засобу, пояснень свідків чи очевидців, не міститься.

Сама по собі наявність лише постанови не підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення.

У зв'язку з зазначеними порушеннями допущеними відповідачем під час складання та розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 30 липня 2018 року серії ЕАВ № 507821 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень накладене на нього за ч.1 ст.126 КУпАП, винесену поліцейським УПП в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції Національної поліції України 4 батальйону 3 роти, рядовим поліції ОСОБА_2, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач поліцейський УПП в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядовий поліції 4 батальйону 3 роти ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання надав письмові пояснення відповідно до яких вважає, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

30 липня 2018 року відповідачем винесено постанову по справі адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що у м. Дніпро, по вул. Щоглова, буд. № 107, водій керував ТЗ КІА SPORTAGE, державний номерний АЕ3037ЕХ, без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2. 1 «ґ» ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані ДІЯТИ лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_3 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до п. 1.9 ОСОБА_3 дорожнього руху України особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями п. 2.4 «а» ОСОБА_3 дорожнього руху України встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися, з дотриманням вимог цих ОСОБА_3, а також, крім іншого, пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 цих ОСОБА_3. Згідно п.2.1 ОСОБА_3 дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до частини 1 статті 126 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Абзацом 2 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зауважує, що певний перелік підстав надає право співробітникам поліції здійснювати контроль за наявністю вищезазначених договорів (поліс, сертифікат), що підтверджують наявність чинного договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, але також це ніяк не стосується їх прав перевіряти наявність цих документів. А у випадку їх не надання чи відсутності за дане правопорушення притягати винну особу до адміністративної відповідальності. При накладенні адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП складання адміністративного протоколу законодавством не передбачено.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису чи засобів- фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, і стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема за частиною першою статті 126»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху; у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5~рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Постановою Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року по справі № 203/2730/16-а були розяснені аспекти щодо законності розглядання поліцейським справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Відтак дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності ОСОБА_5 України № 596-VІІІ від 14 липня 2015 року, яким внесені аміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної полії штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місце оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-VIII від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання, протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Також зазначає, що Законом № 596-VIII від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

З вищенаведеного випливає висновок, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом №596-VIII від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. ОСОБА_5 не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Згідно п.9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Також зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Статтею 161 КАС України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Доводи позовної заяви мають процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови, ухваленої поліцейським управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 При цьому треба виходити з того, що не може бути скасовано рішення, яке є правильним по суті, лише з процедурних мотивів.

Отже, враховуючи всі обставини, відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Таким чином, як вбачається з вище наведеного, позивач в своїй позовній заяві надає суду пояснення, які не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються іншими матеріалами справи. Тож позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На виконання вимог ухвали суду від 17.08.2018 року щодо надання відповідачем оригіналу справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП від 30 липня 2018 року повідомляє, що надати матеріали справи не надається можливим, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 507821 від 30.07.2018, у звязку з відсутністю інформації про сплату штрафу, відповідно до ст.308 КУпАП була направлена для примусового виконання до державної виконавчої служби за місцем мешкання правопорушника.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження' на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.5 ст.162 КАС України відзив подається встановлений судом, який не може бути меншим пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. На поштову адресу УПП в Дніпропетровській області ДПН матеріали № 186/1204/18 з Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшли 27 серпня 2018 року.

Просить суд у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 4 патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту поліції ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі. Також прохав суд розглянути справу за відсутності представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача поліцейським 4 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції ОСОБА_2 30 липня 2018 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №507821, згідно якої, 30 липня 2018 року о 12 годині 42 хвилини біля будинку №107 по вулиці Щеглова, міста Дніпро, водій ОСОБА_6, керував транспортним засобом «Кіа Спортейдж», державний номерний знак НОМЕР_1, без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно пп. «ґ» п.2.1 ОСОБА_3 дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до змісту п. 1.1 ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), ці ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих ОСОБА_3.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням ОСОБА_3 дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст.35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив ОСОБА_3 дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч.1 ст.32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до пп. 2.1 ОСОБА_3 дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпункт 2.4 зазначених ОСОБА_3 встановлює, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих ОСОБА_3, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1.

Згідно з п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, серед іншого, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив ОСОБА_3 дорожнього руху, при цьому поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог ОСОБА_3, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. ОСОБА_3, до яких серед іншого віднесено поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, вимозі працівника поліції щодо пред'явлення полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передує порушення водієм ОСОБА_3 дорожнього руху або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, і тільки тоді у водія виникає обов'язок надати (пред'явити) для перевірки такий поліс.

Разом з тим, з відомостей оскаржуваної постанови вбачається, що позивача фактично притягнуто до адміністративної відповідальності лише за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, тобто за непред'явлення полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому відповідно до п.3 ч.1 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2, 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою цієї статті, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як стверджує позивач у позовній заяві, він жодних правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, не було надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні приписів ст.ст. 73-74 КАС України, щодо порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, причини зупинки транспортного засобу позивача, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог відповідача щодо надання позивачем для перевірки полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та протиправність прийнятого відповідачем рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Крім того, відповідно до копії водійського посвідчення серії ЯАА №205163, виданого Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ Управління внутрішніх справ міста Нікополя Дніпропетровської області, останнє видано на імя ОСОБА_6. На звороті даного посвідчення зазначено: вірно по батькові ОСОБА_4 та стоїть печатка органів МВС України, тобто ОСОБА_6, на якого складено постанову від 30 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП та позивач ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови та, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, рядового поліції 4 батальйону 3 роти ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 30 липня 2018 року серії ЕАВ №507821 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.126 КУпАП, винесену поліцейським 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядовим поліції ОСОБА_2.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.С. Кривошея.