Справа № 0540/8369/18-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 р. Справа№0540/8369/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Керівника Волноваського місцевої прокуратури Донецької області до Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області, Дошкільного навчального закладу №34 «Малятко» села Пречистівка комунальної форми власності загального розвитку Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області, за участю третьої особи: Відділу освіти Мар’їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, зобов’язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2018 року позивач, Керівник Волноваської місцевої прокуратури Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, м.Волноваха, вул. 1 Травня, 4), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, с.Новоукраїнка, вул. Молодіжна, 16а), Дошкільного навчального закладу №34 «Малятко» села Пречистівка комунальної форми власності загального розвитку Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, с.Пречистівка, вул. Центральна, 60а), за участю третьої особи: Відділу освіти Мар’їнської районної державної адміністрації Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, м.Мар’їнка, вул. Заводська, 20) про визнання протиправною бездіяльність в частині невжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зобов’язання вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,3 га, вартістю 122880,0 грн. в межах населеного пункту села Пречистівка Мар’їнського району Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у власності територіальної громади села Пречистівка в особі Новоукраїнської сільської ради знаходиться Дошкільний навчальний заклад №34 «Малятко» села Пречистівка комунальної форми власності загального розвитку Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області, що розташований за адресою: Донецька область, Мар’їнський район, с. Пречистівка, вул. Центральна, 60а. Відповідно до п.9.1 Статуту вказаного навчального закладу, його матеріально-технічна база включає між іншим земельну ділянку площею 0,3 га, де розміщуються ігрові майданчики і зона відпочинку.

Згідно інформації Новоукраїнської сільської ради № 81/01-25 від 02.02.2018 року, правовстановлюючі документи, кадастровий номер відсутні та вартість земельної ділянки ДНЗ №34 «Малятко» невідома. Вказують, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під дошкільним навчальним закладом, на думку позивача, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування закладу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

Обґрунтовуючи порушення інтересів держави та наявність підстав для представництва у суді, позивач зазначив, що порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою спричиняють шкоду Державі і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах Держави.

Перебування земельної ділянки у користуванні відповідача за відсутності чинного на теперішній час правовстановлюючого документу, унеможливлює його передачу у користування іншому користувачу відповідно до вимог земельного законодавства, отримання законного доходу місцевим бюджетом, може призвести до нецільового використання землі. Вказане також порушує економічні інтереси територіальної громади району, оскільки незаконне (без належного правовстановлюючого документу - договору) користування земельною ділянкою призводить до недоотримання місцевим бюджетом коштів, які в подальшому можуть бути використані для задоволення нагальних потреб територіальної громади.

Представники відповідачів відзив на адміністративний позов не надали. Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб’єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ухвалою суду від 11.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження на 28.09.2018 року.

28.09.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву на 24.10.2018 року.

Ухвалою суду від 24.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.11.2018 року.

Прокурор у судове засідання не з’явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 1 та 2 у судове засідання не з’явились, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з’явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вказаних приписів процесуального законодавства, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Волноваська місцева прокуратура 02.02.2018 року звернулась до Голови Новоукраїнської сільської ради Волноваського району Донецької області з письмовим запитом про надання інформації щодо підстав використання земельних ділянок під навчальними та дошкільними закладами, розташованими на території сільської/селищної ради.

На виконання зазначеного запиту листом від 02.02.2018 року вих. № 81/01-25 відповідачем надано інформацію, згідно якої у комунальній власності сільської ради перебуває, зокрема, дошкільний навчальний заклад №34 «Малятко», за яким закріплена територія (площа земельної ділянки 0,3000 га), але правовстановлюючі документи на земельні ділянки відсутні. Також відсутній кадастровий номер та вартість земельної ділянки невідома.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача, у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно з нормами частини першої статті 24 Закону України “Про прокуратуру” право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Відповідно до положень частини третьої статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Тобто, позивач у справі – прокурор, який здійснює представництво в суді законних інтересів держави та здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Згідно положень статті 14 Конституції України земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Нормами статті 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 92 Кодексу право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно п. “а” частини другої статті 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Стаття 125 Земельного кодексу України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”.

Відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державна реєстрація прав є обов'язковою, інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Отже, з аналізу норм чинного законодавства, суд доходить висновку, що обов’язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону. При цьому, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель та призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористуванням.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 802-р на органи виконавчої влади покладений обов'язок здійснення заходів пов'язаних з проведенням землевпорядних робіт.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність у відповідача обов’язку вживати заходи для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України, міськрада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, питання регулювання земельних відносин вирішуються сільськими, селищними та міськими радами виключно на їх пленарних засіданнях.

Згідно зі статтею 59 Закону України “Про місцеве самоврядування”, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Тобто, законодавством передбачено виконання обов’язкової процедури при розгляді питання щодо земельних правовідносин.

Суд також зазначає, що відповідно до положень частини четвертої 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов’язати відповідача - суб’єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб’єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов’язання його розглянути на сесії питання про розробку відповідної правовстановлюючої документації.

Згідно з нормами частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням експертиз. Таким чином, враховуючи суб’єктний склад сторін, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, м.Волноваха, вул. 1 Травня, 4) до Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, с.Новоукраїнка, вул. Молодіжна, 16а), Дошкільного навчального закладу №34 «Малятко» села Пречистівка комунальної форми власності загального розвитку Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, с.Пречистівка, вул. Центральна, 60а), за участю третьої особи: Відділу освіти Мар’їнської районної державної адміністрації Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, м.Мар’їнка, вул. Заводська, 20) про визнання протиправною бездіяльність в частині невжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зобов’язання вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,3 га, вартістю 122880,0 грн. в межах населеного пункту села Пречистівка Мар’їнського району Донецької області – задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області протиправною в частині невжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Дошкільним навчальним закладом №34 «Малятко» села Пречистівка комунальної форми власності загального розвитку Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області.

Зобов’язати Новоукраїнську сільську раду Мар’їнського району Донецької області розглянути на сесії питання про розробку правовстановлюючої документації на земельну ділянку, що розташована під Дошкільним навчальним закладом №34 «Малятко» села Пречистівка комунальної форми власності загального розвитку Новоукраїнської сільської ради Мар’їнського району Донецької області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 22 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Мозговая Н.А.