Справа № 760/5753/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/5753/18 Суддя першої інстанції: Муранова-Лесів І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на проголошене о 11 годині 16 хвилин рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року, повний текст якого складено 19 жовтня 2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Київської митниці ДФС (далі - Відповідач, Митниця) про визнання протиправною та скасування повністю постанови Митниці у справі про порушення митних правил №0022/12500/18 від 21.02.2018 року, якою Позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 341 419,05 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Відповідачем не було доведено наявність у Позивача умислу щодо заявлення у митних деклараціях неправдивих відомостей для досягнення спеціальної мети у вигляді неправомірного зменшення митних платежів, у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, що тягне за собою скасування оскаржуваних постанов у справах про порушення митних правил. Крім того, суд звернув увагу на порушення Митницею строку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити відповідну постанову, якою постанову Митниці у справі про порушення митних правил від 21.02.2018 року №0022/12500/18 залишити без змін. При цьому наголошує на залишенні поза увагою суду того, що Позивач мав можливість правильно визначити код товару за УКТ ЗЕД, однак не скористався правом на здійснення фізичного огляду товарів. Крім того, підкреслює, що правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, може бути вчинене як у формі умислу, так і необережності, що, у свою чергу, свідчить про наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_2 Поряд з іншим, зазначає, що у межах спірних правовідносин відсутній складний випадок класифікації товару, а Позивач на момент митного оформлення мав достатню кількість документів для здійснення його правильної класифікації. Крім того, наголошує на безпідставному ототожненні судом першої інстанції факту отримання Відповідачем митної декларації із моментом вчинення Позивачем правопорушення, адже про невірне визначення коду товару за УКТ ЗЕД Митниця дізналася зі змісту листа Офісу великих платників податків ДФС від 23.11.2017 року.

Після усунення визначених в ухвалі від 30.10.2018 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.11.2018 року.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, між ПП «Фірма «Укр-Медмеркет» та ТОВ «Вік-Партнер» було укладено договір-доручення №0505/14 від 05.05.2014 року, за умовами якого ТОВ «Вік-Партнер» приймає на себе зобов'язання представляти інтереси ПП «Фірма «Укр-Медмаркет» в якості його митного брокера та здійснювати дії, пов'язані з митним оформленням вантажів (а.с. 8-11).

Відповідно наказу ТОВ «Вік-Партнер» від 07.10.2011 року №1к ОСОБА_2. прийнято на посаду митним брокером (а.с. 7).

На виконання власних трудових обов'язків та укладеного з ПП «Фірма «Укр-Медмаркет» ОСОБА_2 16.08.2017 року подано на митне оформлення електронну митну декларацію UA125100/2017/320273 щодо митного оформлення та випуску у вільний обіг наступного товару №1: апаратура гідромасажна: Стоматологічний іригатор Aquapick AQ 300 - 1 000 шт. Його дія полягає у подачі пульсуючого струменя води під тиском, що масажує ясна і є надійним засобом профілактики захворювання ясен і зубів. Торговельна марка: Aquapick. Країна виробництва: KR. Виробник: Aquapick Co., Ltd. У графі 33 вказаних ЕМД «код товару» вказано 0, графа 47 ЕМД «ставка мита» - 0 %, ставка ПДВ - 20% (а.с. 12-14).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 16.08.2017 року митний контроль та митне оформлення товару за згаданою ЕМД завершено, товар випущено у вільний обіг.

У жовтні 2017 року працівниками Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі наказу від 10.10.2017 року №2240 було проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Фірма «Укр-Медмаркет» з питань дотримання вимог законодавства України з питань правильності класифікації згідно із УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митною декларацією від 16.08.2017 року №UA125100/2017/320273. У ході перевірки встановлено, що при визначенні правильності класифікації згідно із УКТ ЗЕД товару «Стоматологічний іригатор Aquapick AQ 300», по якому проведено митне оформлення, виявлені порушення вимог:

- Закону України «Про митний тариф України» та пп. «г» п. 5 ч. 8 ст. 257, ст. 278, п. 1 ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, щодо невірної класифікації товарів (замість товарної підкатегорії 8509 80 00 00 - ставка ввізного мита - 10%, застосована товарна підкатегорія НОМЕР_1 - ставка ввізного мита - 0%), що призвело до заниження податкового зобов'язання з ввізного мита на загальну суму 94 838,62 грн.;

- п. 187.8 ст. 187 та п. 190.1 ст. 190 ПК України щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на суму мита у зв'язку з чим було занижено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 18 967,72 грн.

Висновки перевірки зафіксовані в акті від 03.11.2017 року №н35/17/28-10-14-09/20742465 (а.с. 43-54), копія якого була направлена на адресу Київської митниці ДФС листом від 23.11.2017 року №39989/7/28-10-14-09-16 (а.с. 113).

04.01.2018 року головним державним інспектором першого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням Київської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0022/12500/18 (а.с. 29). В указаному протоколі зафіксовано, що у ході здійснення декларування товару «Стоматологічний іригатор Aquapick AQ 300» за ЕМД № UA125100/2017/320273 було заявлено недостовірні відомості щодо коду товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело до заниження та несплати ввізного мита та податку на додану вартість на загальну суму 113 806,35 грн. (а.с. 29-34).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що розгляд справи про порушення митних правил було призначено на 21.02.2018 року, про що Позивач був повідомлений 04.01.2018 року шляхом отримання згаданих протоколу особисто.

За результатами розгляду справи №0022/12500/18 заступником начальника Київської митниці ДФС було прийнято постанову від 21.02.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 341 419,05 грн. (а.с. 35-40).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 49, 53, 485 Митного кодексу України, ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки матеріалами справи не підтверджується наявність вини Позивача у формі умислу, спрямованого на заявлення в митній декларації неправдивих відомостей для досягнення мети у вигляді неправомірного зменшення митних платежів, у діях останнього відсутній склад правопорушення, визначений ст. 485 МК України, наслідком чого є скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписи ст. 69 МК України визначають, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 485 МК України визначають, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для притягнення особи до відповідальності за невірну класифікацію товарів за кодом УКТ ЗЕД для митних цілей необхідна поряд з іншим наявність в особи спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретною метою, як обов'язковою ознакою складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір. Мета - це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що, як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно-небезпечна діяльність особи і вона може бути тільки у правопорушеннях, що вчиняються з прямим умислом, оскільки вона є свідченням бажання певного наслідку.

Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил від 04.01.2018 року №0022/12500/18 в останній жодним чином не зазначено про здійснення Позивачем декларування імпортованих за згаданою вище митною декларацію товару на підставі недостовірних відомостей, недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання всієї наявної інформації, необхідної для визначення коду класифікації за УКТ ЗЕД. Відсутні такі обставини й у мотивувальній частині оскаржуваної ОСОБА_2 постанови у справі про порушення митних правил.

Відсутність умислу щодо ухилення від сплати митних та інших платежів підтверджується, поряд з іншим й тим, що, як вбачається з матеріалів справи, ПП «Фірма «Укр-Медмаркет» згідно платіжного доручення від 20.11.2017 року №4778 (а.с. 57) були сплачені нараховані у ході перевірки у жовтні 2017 року Офісом великих платників податків ДФС додаткові грошові зобов'язання.

Крім того, судовою колегією враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписи ч. 1 ст. 495 Митного кодексу визначають, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що Відповідачем не доведено, що заявлення в митній декларації відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД, зазначеного в графі 33, було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію. Відтак, оскільки у діях Позивача відсутній умисел на вчинення протиправних дій, що є обов'язковим елементом порушення митних правил, за що передбачена визначена у ст. 485 МК України відповідальність, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність скасування оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Твердження Апелянта про те, що Позивач мав можливість правильно визначити код товарів за УКТ ЗЕД, однак не скористався передбаченою ч. 2 ст. 266 МК України можливістю здійснити фізичний огляд товару, судовою колегією оцінюється критично, оскільки зазначений аргумент не спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_2 умислу на вчинення протиправних дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно наказу ДФС України від 09.06.2015 року № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» класифікація товару за УКТ ЗЕД НОМЕР_1 здійснюється щодо апаратів для масажу частин тіла (живота, ступнів, ніг, спини, рук від кисті до плеча, кисті, обличчя і т.п.) зазвичай працюють за рахунок тертя, вібрації і т.п. Вони можуть мати ручний чи силовий привод або належати до електромеханічного типу з двигуном, умонтованим у робочий пристрій (вібромасажери). Особливо останній тип може містити змінні додаткові пристрої (зазвичай з гуми), що дозволяють застосовувати різні способи впливу (щітки, губки, плоскі чи зубцюваті диски і т.п.).

До цієї групи включаються прості гумові валики чи аналогічні масажні пристрої. До неї включаються також гідромасажі пристрої для загального або часткового масажу тіла під дією води або суміші води та повітря під тиском. Прикладами таких пристроїв є укомплектовані масажні ванни, обладнані насосами, турбінами або повітродувками, трубопроводами, пристроями керування та всією необхідною арматурою; пристрої для масажу грудей за рахунок дії води, що розподіляється через ряд невеликих наконечників, встановлених усередині форми, яка розташована над грудьми та обертається від струменя води, що вводиться через гнучку трубку.

Інші апарати також розглядаються як масажні в межах цієї товарної позиції: матраци, призначені для профілактики чи лікування пролежнів за рахунок постійної зміни місць, на яких лежить тіло пацієнта, а також за рахунок здійснення поверхневого масажного впливу на тканини, піддані омертвінню.

Зі змісту наданої до матеріалів копії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 11.08.2017 року №602-123-20-3/25380 (а.с. 55-56) та копії експертного висновку Київської торгово-промислової палати від 29.01.2018 року №СК-5 (а.с. 41-42) вбачається, що товар «Aquapick AQ-300» відповідає коду УКТ ЗЕД 9019 10 90 00. Відтак, на переконання судової колегії, у ОСОБА_2 був відсутній умисел на зміну коду УКТ ЗЕД з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію.

При цьому судовою колегією враховується, що, як було встановлено раніше, Київською митницею ДФС не було витребувано у ОСОБА_2 додаткових документів при здійсненні митного оформлення товару. Крім того, у протоколі про порушення митних правил та оскаржуваній постанові хоча й зазначено, що Позивачем з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів зазначено неправдиві відомості щодо коду товару згідно УКТ ЗЕД, однак не встановлено, у тому чому саме полягає неправдивість даних відомостей.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу на пропуск Відповідачем строку притягнення Позивача до відповідальності з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як вірно зазначив Бориспільський міськрайонний суд Київської області, правопорушення, вчинене, на переконання Київською митницею ДФС, Позивачем, не є триваючим, оскільки може бути скоєно виключно у момент подання митному органу митної декларації. Відтак, про факт декларування товару за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1, Відповідачу як контролюючому органу, на який покладено обов'язок контролю за правильністю визначення коду УКТ ЗЕД, стало відомо в момент прийняття відповідної митної декларації до митного оформлення, а не з моменту виявлення та відображення цих обставин в акті перевірки від 03.11.2017 року. З урахуванням наведеного, шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за фактом подання ОСОБА_2 митної декларації, що мав місце 16.08.2017 року, станом на 21.02.2018 року сплинув.

Отже, на момент прийняття оскаржуваної Позивачем постанови у справі про порушення митних правил шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності останнього сплинув.

Посилання Апелянта на помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності складного випадку класифікації товару у межах спірних правовідносин судова колегія вважає необґрунтованим з огляду на встановлені вище обставини неоднакового визначення коду товару за УКТ ЗЕД ОСОБА_2, Митницею та Київською торгово-промисловою палатою.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 19» листопада 2018 року