Справа № 826/8152/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8152/17 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 травня 2018 року адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» звернулось до суду з позовом у якому просило зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області поновити державну реєстрацію:

- земельної ділянки площею 0,1200 га кадастровий № НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1»;

- земельної ділянки площею 0,1200 га кадастровий № НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1».

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що зазначеним земельним ділянкам бу присвоєний кадастровий номер, який може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації.

Посилаючись на те, що державна реєстрація названих земельних ділянок не була скасована, проте у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про них, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Крім аргументів наведених у позовній заяві, скаржник також посилається на помилковість висновків суду про те, що в межах належних йому земельних ділянок знаходяться інші земельні ділянки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наполягає на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договорів про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.04.2013 р. ПАТ «Кредитпромбанк» набув право власності на 2-і земельні ділянки, площею 0,1200 га кожна, з кадастровими № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1».

28.08.2016 р., при зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соболєвої В.Л., позивачеві стало відомо про те, що інформація щодо зазначених земельних ділянок у Державному земельному кадастрі відсутня.

Наведене стало підставою для неодноразових звернень ПАТ «Кредитпромбанк» до органів, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Листом № 11.10.2016 р. за вих. № 28-1006-99.2-1338/2-16 Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області повідомило позивача про те, що земельні ділянки з кадастровими № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 мають дублювання. Виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру відбуваються відповідно до пунктів 138-161 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 р.

За змістом листа № 32-10-0.222-9410/2-17 від 26.05.2017 р. Головним управління Держгеокадастру у Київській області з метою повного та всебічного розгляду звернення ПАТ «Кредитпромбанк» надано відповідне доручення Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області.

Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 р. № 3613-VI (надалі за текстом - «Закон № 3613-VI») державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Також, названа стаття Закону № 3613-VI визначає кадастровий номер земельної ділянки, як індивідуальну, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

За приписами статті 16 Закону № 3613-VI земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Частиною 1 статті 15 Закону № 3613-VI передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються, зокрема, відомості про кадастровий номер земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Згідно частини 9 статті 24 Закону № 3613-VI при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Згідно пункту «а» частини 1 статті 25 Закону № 3613-VI Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про кадастровий номер земельної ділянки.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Згідно витягам з Державного земельного кадастру № НОМЕР_3 від 28.04.2013 року та № НОМЕР_4 від 28.04.2013 року земельні ділянки з кадастровими № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 були зареєстровані 20.04.2006 р.

На той період статтею 202 Земельного кодексу України передбачалось, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Згідно пунктів 1.2, 1.4, 1.8 Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення Державного реєстру земель, що є додатком до вказівки Держкомзему від 20 березня 2002 р. № 12, який був чинним на момент реєстрації земельних ділянок, кадастрові номери земельних ділянок запроваджуються з метою їх однозначної ідентифікації в базах даних та на кадастрових планах для забезпечення створення і функціонування автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, системи реєстрації земельних ділянок, об'єктів нерухомості та прав на них, забезпечення можливостей ефективної обробки і управління інформацією, підтримки інформаційного зв'язку з іншими галузевими кадастрами та інформаційними системами. Кадастровий номер земельної ділянки - це унікальний на території України код, який присвоюється кожній земельній ділянці з метою її ідентифікації і залишається незмінним на протязі всього часу фізичного та юридичного існування земельної ділянки як єдиного цілого. Кадастрові номери земельним ділянкам присвоюються місцевими органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Водночас, пунктом 4 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3613-VI визначено, що відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно їх до повноважень.

Таким чином, оскільки належним ПАТ «Кредитпромбанк» були присвоєні кадастрові номери та відомості про них несені до Державного земельного кадастру, а також враховуючи, що скасування їх державної реєстрації не відбулося, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Ухвалюючи рішення у справі, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що державний кадастровий реєстратор не має повноважень та правових підстав щодо здійснення державної земельних ділянок (внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки) з кадастровими № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1, оскільки в їх межах знаходяться інші земельні ділянки.

По-перше, належні позивачеві земельні ділянки пройшли державну реєстрацію, і питання про повторну реєстрацію не є предметом спору у цій справі.

По-друге, відповідачем не надано будь-яких прийнятних та переконливих доказів на підтвердження того, що в межах земельних ділянок з кадастровими № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 перебувають інші земельні ділянки.

Надаючи відповіді на звернення ПАТ «Кредитпромбанк» відповідач жодного разу не посилався на зазначену обставину і зазначив про неї лише у відзиві на позов нічим її не підтвердивши.

При цьому, на виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва Головне управління Держгеокадастру у Київській області надало письмові пояснення за змістом яких інформація щодо реєстрації та підстав видалення земельних ділянок з кадастровими № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 в Національній кадастровій системі Державного земельного кадастру відсутня.

З огляду на викладене постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до правил розподілу судових витрат, визначених статтею 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Київській області на користь позивача підлягають стягнення судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1 600 грн. понесені при подачі позовної заяви та 2 400 грн. - при подачі апеляційної скарги.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 травня 2018 року скасувати ухвалити нове судове рішення.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області поновити державну реєстрацію: земельної ділянки, площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:001:1237, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район,Вишеньківська сільська рада, Урочище «Княже» та земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:001:1238, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район,Вишеньківська сільська рада, Урочище «Княже».

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Київській області (, місцезнаходження: 03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14) на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (код ЄДРПРОУ 21666051, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривні 00 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна