Справа № 826/17098/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2018 року

у справі №826/17098/17 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить Корпорації «ЛГ Електронікс Інк»

до відповідача Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України

та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

та Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року Підприємство з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить Корпорації «ЛГ Електронікс Інк» звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, що полягає у неподанні відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн. на поточний банківський рахунок Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить Корпорації «ЛГ Електронікс ІНК.»;

- визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, що полягає у неподанні відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн. на поточний банківський рахунок Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить Корпорації «ЛГ Електронікс ІНК.»;

- зобов'язати ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн. на поточний рахунок Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна» в ПАТ «Сітібанк» п/р 3005, МФО 300584, Код ;

- встановити ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві строк для подання Окружному адміністративному суду міста Києва звіту про виконання рішення суду - десять днів з дня набрання чинності судовим рішенням у даній справі у випадку ухвалення судового рішення на користь Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить Корпорації «ЛГ Електронікс ІНК.».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання вимог ст. 43 Податкового кодексу України, подав відповідачу заяву про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 23 165 880,00 грн. При цьому, станом на дату подання позовної заяви, відповідач не здійснив повернення сум переплат з податку на прибуток підприємств у розмірі 23 165 880,00 грн. та не виконав свого обов'язку щодо підготовки та подачі до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновку про повернення позивачу сум переплат з податку на прибуток підприємств.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, що полягає у неподанні відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн. на поточний банківський рахунок Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить Корпорації «ЛГ Електронікс IНК.». Зобов'язано Головне управління ДФС України у м. Києві підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн. на поточний paхунок Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить Корпорації «ЛГ Електронікс IНК.» в ПАТ «Сітібанк» п/р 3005, МФО 300584. Встановлено Головному управлінню ДФС у м. Києві строк для подання Окружному адміністративному суду міста Києва звіту про виконання рішення суду - десять днів з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/17098/17, ухваленим на користь Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить Корпорації «ЛГ Електронікс ІНК.». Стягнуто на користь Підприємства з іноземною інвестицією "ЛГ Електронікс Україна", що повністю належить корпорації "ЛГ Електронікс ІНК." на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200,00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що податковим органом не було допущено бездіяльності та не було відмолено позивачу у поверненні переплати з податку на прибуток.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ГУ ДФС у місті Києві було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в ГУ ДФС у місті Києві на час звернення позивача до контролюючого органу було відсутнє право вжиття заходів щодо повернення коштів, що свідчить про передчасне звернення з такою вимогою. Крім того, позивач не проводив звірку даних в інтегрованих картках платника для підтвердження наявності/відсутності переплати по податку на прибуток.

Позивачем було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Підприємству "ЛГ Електронікс Україна" у річній звітній податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік поданій до Державної фіскальної служби України 03.03.2014 за результатами господарської діяльності за 2013 рік розраховано та відображено суму авансового внеску з податку на прибуток підприємств, яка підлягала сплаті щомісячно у 2014 році у сумі 2 203 223,00 грн.

У період з 01.01.2014 по 28.02.2015 позивачем були сплачені авансові платежі за 2014-2015 на загальну суму 27 789 896,00 грн.

У звітній річній податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік поданій до Державної фіскальної служби України 02.03.2015 Підприємством "ЛГ Електронікс Україна" відображено збиток у розмірі 327 248 470,00 грн. та відкориговано у сторону зменшення податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2013 на суму 2 874 613,00 грн.

Зважаючи на обставини відображення у вказаних деклараціях відповідних сум авансових платежів, сформувалася переплата з податку на прибуток підприємств у сумі 30 665 880,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України частково повернув позивачу суму переплати з податку на прибуток підприємств у розмірі 3 000 000,00 грн. протягом періоду 01.09.2015-30.11.2015.

19 жовтня 2016 року вих. №LG161019-03 Підприємство "ЛГ Електронікс Україна" звернулося із заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про зарахування на банківський рахунок суми переплати з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у сумі 27 665 880,00 грн.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України у відповідь на заяву позивача, у своєму листі № 6858/10/28-10-42-02-11 від 01.11.2016 запропонував розглянути питання щодо повернення переплати 27 665 880,00 грн. рівними частинами за прийнятним для позивача графіком.

10 листопада 2016 року вих. № LG-161110-01 Підприємство "ЛГ Електронікс Україна" подало заяву, в якій просило Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України зарахувати грошові зобов'язання в сумі 27 664 509 грн. (з урахуванням 1 371,00 грн. переплати за періоди до 2014 року) на поточний рахунок позивача, згідно графіку повернення: в період з 01.11.2016 по 28.02.2019 по 1 млн. грн. щомісячно.

Протягом грудня 2016 року по липень 2017 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України було перераховано на користь позивача 4 500 000 грн. за період з 01.11.2016 по 31.03.2017.

У своєму листі № 61817/10/28-10-07-03-18 від 28.11.2017 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зазначив, що згідно даних інтегрованих карток платника податків (копії містяться в справі) Підприємства "ЛГ Електронікс Україна" станом на 21.11.2017 переплата становила, зокрема, по податку на прибуток підприємств - 23 165 880,00 грн.

В грудні 2017 року, позивач, повторно звернувся до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з вимогами повернення 23 165 880,00 грн., про що зауважив у своєму листі вих. № LG-171215-01 від 15 грудня 2017 року.

Однак, на вимоги позивача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби належним чином не відреагував.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю та діями податкового органу позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку про необґрунтованість дій відповідача та бездіяльність, що полягає у неподанні відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн. та зобов'язання підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Нормами статті 43 Податкового кодексу України, визначено умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.

Зокрема, згідно з пунктами 43.1, 43.2 вказаної статті помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 Податкового кодексу України).

Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146 затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, яким встановлені аналогічні вимоги, що і в Податковому кодексі України (далі - Порядок №1146).

Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Порядком №1146 визначено, що повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштiв, що повертаються: 1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов'язання та пені (податкового боргу) з iнших платежiв, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно вiд виду бюджету; 3) готiвкою за чеком у разi вiдсутностi у платника податкiв рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв'язку; 6) для подальших розрахункiв як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з облiку коштiв забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банкiвський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою) (п.п. 5, 6 Порядку).

Разом з тим, за змістом пунктів 7, 8 Порядку, після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових забов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку. Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку. У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновкiв органи ДФС, мiсцеві фiнансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за п'ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними державному бюджету, для виконання вiдповiдному органу Казначейства. За платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за дев'ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, для погодження вiдповiдному мiсцевому фiнансовому органу.

Відповідний мiсцевий фiнансовий орган протягом двох робочих днiв погоджує отримані висновки шляхом засвідчення пiдписом керiвника мiсцевого фiнансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, вiдповiдному органу ДФС. У разі припинення діяльності відповідних місцевих фінансових органів адміністративно-територіальних одиниць Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, орган ДФС передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному органу, визначеному відповідно до частини першої статті 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України. Відповідний орган, визначений відповідно до частини першої статті 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, у строк протягом двох робочих днiв погоджує отримані висновки шляхом засвідчення пiдписом керiвника відповідного органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, вiдповiдному органу ДФС.

Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня вiд дати отримання висновку, погодженого мiсцевим фiнансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до частини першої статті 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Згідно зі ст. 25 Бюджетного кодексу України, казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до норм статті 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України, казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

З огляду на викладене вбачається, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції Підприємство "ЛГ Електронікс Україна" зареєстроване як юридична особа та перебувало на податковому обліку в Міжрегіональному Головному управлінні ДФС - Центральному офісі з обслуговування великих платників ( Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби), що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 04.01.2016 № 568.

Відповідно до показників декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік позивачем самостійно розраховано та відображено суму авансового внеску з податку на прибуток підприємств, яка підлягала сплаті щомісячно у 2014 році (ряд. 23) у сумі 2 203 223,00 грн., та, як вже було відмічено судом, у період з 01.01.2014 по 28.02.2015 позивачем були сплачені авансові платежі за 2014-2015 на загальну суму 27 789 896,00 грн., що підтверджуються довідкою вих. № 172723/0401-1 від 13.12.2017 ПАТ «Сітібанк».

У звітній річній податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік відображено збиток у розмірі 327 248 470,00 грн. (рядок 07) та відкориговано у сторону зменшення податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2013 на суму 2 874 613,00 грн. (рядок 27).

Отже з огляду на обставини відображення у вказаних деклараціях відповідних сум авансових платежів, сформувалася переплата з податку на прибуток підприємств у сумі 30 665 880,00 грн. (враховуючи 1 371,00 грн. переплати за періоди до 2014 року).

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що факт наявності надміру сплачених грошових зобов'язань у розмірі 30 665 880,00 грн. відповідачем не заперечується та не спростований.

В подальшому протягом періоду 01.09.2015-30.11.2015 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби частково повернуто Підприємству "ЛГ Електронікс Україна" суму переплати з податку на прибуток підприємств у розмірі 3 000 000,00 грн., а протягом грудня 2016 року по липень 2017 року відповідачем перераховано на користь позивача 4 500 000,00 грн. за період з 01.11.2016 по 31.03.2017.

Водночас, 19.10.2016 № LG161019-03 Підприємство "ЛГ Електронікс Україна" подало до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби заяву про повернення надміру сплачених грошових коштів.

У своєму листі № 61817/10/28-10-07-03-18 від 28.11.2017 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зазначив, що згідно даних інтегрованих карток платника податків (копії містяться в справі) Підприємства "ЛГ Електронікс Україна" станом на 21.11.2017 переплата становила, зокрема, по податку на прибуток підприємств - 23 165 880,00 грн.

В грудні 2017 року, позивач повторно звернувся до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з вимогами повернення 23 165 880,00 грн., про що зауважив у своєму листі вих. № LG-171215-01 від 15 грудня 2017 року.

Однак, на вимоги позивача відповідач належним чином не відреагував.

Надалі, в лютому 2018 року Підприємство "ЛГ Електронікс Україна" подало заяву вих. №LG-180208-01 від 08.02.2018 «Про повернення 23 165 880,00 грн. переплати з податку на прибуток» до Державної фіскальної служби.

У відповідь на свою заяву, від ДФС на адресу Підприємства "ЛГ Електронікс Україна" надійшла відповідь, оформлена у листі № 8840/10/26-15-12-03-11 від 28.02.2018, в якому ДФС вказує, що питання повернення надміру сплачених коштів за напрямом перерахування коштів буде розглянуто після отримання інформації з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та проведення контрольно-перевірочних заходів.

Станом на час розгляду справи, як з боку відповідачів висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн. не складений, відповідному органу казначейства вказаними особами не направлений та кошти, відповідно, не повернуті позивачу з бюджету, що, за висновками суду, свідчить про невчинення Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби та ДФС дій, направлених на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов'язань в розмірі 23 165 880,00 грн. на підставі поданих останнім заяв.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що на ДФС покладаються функції щодо підготовки висновків про повернення надміру або помилково сплачених коштів, бюджетного відшкодування та єдиного внеску(додаток №2 до наказу Державної фіскальної служби України № 57 від 06.02.2017), з урахуванням звернення позивача з заявою про повернення коштів колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправну бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо не вчинення дій, направлених на подання відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн., та, як наслідок, про обґрунтованість вимог про зобов'язання ДФС підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 23 165 880,00 грн. на поточний paхунок Підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», на підставі поданих останнім заяв.

Оскільки за позивачем обліковується надмірна сплата з податку на прибуток, наявність якої підтверджена матеріалами справи, для повернення якої позивач неодноразово звертався із відповідними заявами, дотримавшись 1095-денного строку, встановленого ст.ст.43, 102 Податкового кодексу України, вказавши напрям перерахування цих коштів, а податковий орган, розглянувши лише останню заяву, не підготував висновок про їх повернення та не подав такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, колегія суддів дійшла висновку, що саме податковий орган, не виконавши покладені на нього ст. 43 Податкового кодексу України та Порядку №1146 обов'язки, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, відповідно діяв протиправно.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №820/5204/16 від 15 серпня 2018 року.

Згідно нормами п. 5 ч. 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Нормами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачами в даному випадку не виконано.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на передчасність звернення підприємства з даним позовом до суду та не надання відповідачу часу (20 днів) на підготування та подання висновку про повернення надмірно сплачених коштів, оскільки такі посилання нівелюються наявними в матеріалах справи неодноразовими заявами позивача про повернення коштів починаючи з 19.10.2016 вих. № LG161019-03, та зверненням до суду вже 20.12.2017.

Посилання Головного управління ДФС у місті Києві на Акт перевірки від 26.04.2018 № 295/26-15-14-01-04/25661530, складеного за наслідками документальної планової виїзної перевірки Підприємства «ЛГ Електронікс Україна», згідно якого позивачу зменшено збитки на 21 037 410 грн, донараховано 11 897 грн. податок на прибуток іноземних юридичних осіб, колегією суддів як і судом першої інстанції не приймається до уваги, оскільки вказане завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2017 рік на загальну суму 27 037 410 грн стосувалося питання не включення позивачем до складу інших операційних доходів операцій з формування резервів (забезпечень) відповідно до правил бухгалтерського обліку за 2015 рік.

Відтак, збільшення за результатами перевірки позивачу фінансового результату до оподаткування не призвело до виникнення у останнього податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств, враховуючи, що суми зменшеного від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 27 037 410 грн позивачем відображено шляхом подання 24.05.2018 уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2018 року, а податок на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 11 897 грн сплачений Підприємством «ЛГ Електронікс Україна» 23.05.2018, що підтверджується платіжним дорученням № 180523001 (а.с. 113 Том II).

Доводи викладені в апеляційних скаргах відповідачів є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2018 року.