Справа № 826/10732/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

23 листопада 2018 року №826/10732/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Міністерства внутрішніх справ України Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві
проскасування рішення від 21.05.2018, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, в якому просить суд:

- скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 21.05.2018 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві скласти висновок про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та направити його для прийняття рішення до Міністерства внутрішніх справ України;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти законне рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 суму еквіваленту 200 прожиткових мінімумів встановлених в Україні на день виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.03.2018 Київським апеляційним адміністративним судом було зобов'язано Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги. Однак, всупереч Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, Міністерство внутрішніх справ України затвердило висновок про виплату грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707, яка на час встановлення позивачеві другої групи інвалідності вже втратила чинність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі №826/10732/18 та запропоновано відповідачам в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзиви на позовну заяву.

Міністерством внутрішніх справ України було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві встановлено, що до спірних правовідносин щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги мають застосовуватись приписи Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого саме постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707. Так, відповідачем і було прийнято рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до умов Порядку, затвердженого саме постановою від 12.05.2007 №707.

Представником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві також було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17 та перейшли до стадії виконання судового рішення, відтак питання про виконання судового рішення у справі №753/13594/17 не може розглядатись судом як новий публічно-правовий спір, а позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Позивач надав суду відповіді на відзиви, в яких зазначив, що предмети позову в даній адміністративній справі та у справі №753/13594/17 є різними. Так, при первинному надходженні документів до Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги, Міністерством було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, саме ця бездіяльність і оскаржувалась у Дарницькому районному суді міста Києва. В даному ж позові, оскаржується вже прийняте рішення Міністерства внутрішніх справ України, як таке, що не відповідає приписам чинного законодавства. Крім того, в резолютивній частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17 не зазначено, що виплата допомоги повинна проводитись згідно з приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, отримання відзивів по справі та відповідей на відзиви.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Через канцелярію суду позивачем було подано заву про пришвидшення розгляду справи.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Київським апеляційним адміністративним судом під час розгляду справи №753/13594/17, ОСОБА_1 з 1994 року по 2010 роки проходив службу на різних посадах в органах Міністерства внутрішніх справ України.

При проходженні служби позивач отримав захворювання серцево-судинної системи та за наслідками лікарського обстеження останньому було встановлено діагноз «гіпертонічна хвороба ІІІ ст. тощо», захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві України від 31.08.2010 №860-о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ згідно підпунктом «б» (через хворобу) пункту 65.

При первинному огляду медико-санітарної комісії (МСЕК) з 29.11.2010 позивачеві встановлено ІІІ-ю групу інвалідності та визначено 60% втрати працездатності. Під час повторного огляду МСЕК 15.05.2017 позивачеві встановлено ІІ-у групу інвалідності та визначено 70% втрати працездатності та визначено, що захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Так, 31.05.2017 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві із заявою, в якій просив здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Документи позивача були направлені до Міністерства внутрішніх справ України.

Листом від 27.06.2017 №2205-вх/125/30/2-2017 вказаний відповідач повернув подані ОСОБА_1 документи, зазначивши, що оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, то за умовами пункту 4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції це не дає права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання рішення незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами поданими ОСОБА_1 та зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду документів, поданих ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги.

Так, на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17 Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України 21.05.2018 було затверджено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Позивач, вважаючи такий висновок таким, що не відповідає нормам чинного законодавства та порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Судом відхиляються доводи представника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві стосовно того, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17.

Так, суд зазначає, що предметом розгляду в адміністративній справі №753/13594/17 була саме протиправна відмова Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги.

Проте, в даному випадку, ОСОБА_1 оскаржується саме рішення Міністерства внутрішніх справ України від 21.05.2018 щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 по суті, адже на думку позивача таке рішення не відповідає приписам чинного законодавства.

Таким чином, підстави звернення позивача до суду, а також предмет позову в даному випадку є відмінним від предмету позову та підстав звернення до суду в адміністративній справі №753/13594/17, а тому посилання відповідача на ту обставину, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені в судовому порядку, судом відхиляються.

Разом з тим, що стосується самого рішення Міністерства внутрішніх справ України від 21.05.2018 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707, суд приходит до наступних висновків.

Статтею 23 Закону України «Про міліцію», який був чинним на момент встановлення позивачеві інвалідності, передбачалось, що Кабінет Міністрів України визначає порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. №208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. №707.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачеві була виплачена одноразова грошова допомога у зв'язку з встановленням у 2010 році III групи інвалідності, а отже згідно з приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Така позиція щодо застосування при призначенні одноразової грошової допомоги позивачеві саме постанови Кабінету міністрів України від 12.05.2007 №707, висловлена також у мотивувальній частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17, та має преюдиційне значення при розгляді даної справи.

Враховуючи наведені вище приписи законодавства, а також беручи до уваги позицію Київського апеляційного адміністративного суду, висловлену в постанові від 29.03.2018 по справі №753/13594/17, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.