Справа № 810/4528/18
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року № 810/4528/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясенсвіт» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ясенсвіт» з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області від 14.08.2018 №КВ/936/1324/АВ/ТД/ФС-379 про накладення на ТОВ «Ясенсвіт» штрафу у розмірі 781 830,00 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Київській області від 14.08.2018 № КВ936/1324/АВ/ТД/ФС-379;

- зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Київській області від 14.08.2018 № КВ936/1324/АВ/ТД/ФС-379.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 відкрите спрощене позовне провадження справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) учасників справи.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач дійшов безпідставних висновків про використання ТОВ «Ясенсвіт» праці осіб, з якими не укладені трудові договори. Як зазначає позивач, у липні 2018 року підприємством було укладено ряд цивільно-правових угод, на підставі яких фізичними особами, що взяли на себе зобовязання виконавців за вказаними договорами, виконувались роботи із зважування птиці та яєць.

Позивач стверджує, що обумовлені договорами роботи виконувались зобовязаною стороною самостійно і на власний ризик, зазначені особи не підпорядковувались керівництву ТОВ «Ясенсвіт» та внутрішньому трудовому розпорядку, у звязку з чим відсутні підстави вважати, що особи, з якими були укладені цивільно-правові договори, виконували трудові функції без укладенні трудового договору.

Позивач також зазначає, що інспекційне відвідування, за наслідками якого було виявлено стверджувані порушення, було проведено з грубими порушеннями вимог чинного законодавства. Зокрема, до початку інспекційного відвідування відповідачем не було вручено посадовим особам ТОВ «Ясенсвіт» копію наказу, що слугував підставою для проведення заходу державного нагляду (контролю).

Крім того позивач зазначає, що відповідач позбавив його права на участь у розгляді справи про порушення трудового законодавства, оскільки вимог закону щодо повідомлення ТОВ «Ясенсвіт» про її розгляд не виконав.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що у ході інспекційного відвідування посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області було виявлено сім осіб, які виконували трудові обовязки на ТОВ «Ясенсвіт» без укладення трудових договорів.

За таких обставин відповідач вважає, що обґрунтовано притягнув позивача до юридичної відповідальності у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін учасники справи до суду не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу про проведення інспекційного відвідування №142-Т від 23.07.2018 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 23.07.2018 №936 Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведене інспекційне відвідування ТОВ «Ясенсвіт» на предмет дотримання вимог законодавства про працю.

Результати інспекційного відвідування оформлені актом від 03.08.2018 №КВ936/1324/АВ (далі ОСОБА_1 інспекційного відвідування) (а.с. 31-36).

У ході інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що між ТОВ «Ясенсвіт» та фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 було укладено цивільно-правові угоди, на підставі яких зазначені фізичні особи зобовязувались виконати роботу із зважування птиці та яєць на виробничих площах ТОВ «Ясенсвіт».

Проаналізувавши умови зазначених договорів у взаємозвязку поясненнями, відібраними у вказаних фізичних осіб, а також у посадових осіб ТОВ «Ясенсвіт», відповідач дійшов висновку, що укладені між ТОВ «Ясенсвіт» та фізичними особами ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 договори мають ознаки трудового договору.

Таких висновків відповідач дійшов встановивши, що виконання обумовлених договором робіт проводилось на виробничих потужностях ТОВ «Ясенсвіт» під керівництвом начальника дільниці №2, після проведення інструктажу та у межах робочого часу підприємства.

Розглянувши матеріали інспекційного відвідування, на підставі обставин, зазначених в ОСОБА_1 інспекційного відвідування, Головне управління Держпраці у Київській області дійшло висновку про порушення ТОВ «Ясенсвіт» вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України у звязку з допущенням працівників до роботи без укладення трудових договорів.

За порушення позивачем вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України Головним управлінням Держпраці в Київській області прийнято постанову від 14.08.2018 №КВ936/1324/АВ/ТД/ФС-379, якою на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України позивачеві визначений штраф у розмірі 781830,00 грн. (а.с. 44-46).

Не погоджуючись із застосованими штрафними санкціями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи фактичні обставини справи у контексті викладених в ОСОБА_1 інспекційного відвідування порушень, судом зясовано наступне.

01 липня 2018 року між ТОВ «Ясенсвіт» (замовник) та фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (виконавці) були укладені цивільно-правові угоди №01/07/2018/24/пф, №01/07/2018/14/пф, №01/07/2018/18/пф, №01/07/2018/31/пф, №01/07/2018/11/пф, №01/07/2018/12/пф, №01/07/2018/17/пф (а.с. 49-62).

Умови вказаних договорів є тотожними.

Відповідно до пункту 1.1. вказаних договорів замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання за завданням замовника виконати роботи по зважуванню птиці та яєць.

Згідно з пунктом 1.2 вказаних договорів виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку та не має права на одержання допомоги із соціального страхування.

Пунктом 2.1 договорів передбачено, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду за домовленістю сторін за фактично виконаний обсяг робіт в натуральних показниках на підставі актів виконаних робіт, за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та ЄСВ.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Ясенсвіт» та фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 були складені акти здачі-приймання робіт, відповідно до яких вказаними особами виконані, а ТОВ «Ясенсвіт» прийняті роботи із зважування птиці та яєць (а.с. 63-69).

Надаючи правову оцінку виявленим в ОСОБА_1 інспекційного відвідування порушенням у контексті фактичних обставин справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (КЗпП України).

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

З аналізу наведених норм вбачається, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання не індивідуально-визначеної роботи, а трудових функцій в діяльності підприємства за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правового договору є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. За цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, які визначаються після закінчення роботи і оформляються актами передачі виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Цивільно-правовим договором може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовим договором не робиться.

Основною ознакою, що відрізняє трудовий договір від цивільно-правового, є те, що трудовим договором регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, оскільки метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець за цивільно-правовим договором на відміну від працівника за трудовим договором не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Ще одна відмінність між цивільно-правовим та трудовим договорами полягає в тому, що відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами Кодексу законів про працю України та інших актів трудового законодавства і не може змінюватися сторонами трудового договору, а відповідальність у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 26.09.2018 у справі №822/723/17.

Як вбачається з умов договорів, укладених між ТОВ «Ясенсвіт» та фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, останні виконують обумовлену роботу на свій ризик, самостійно організовують виконання робіт, не підлягають під дію правил внутрішнього трудового розпорядку та не мають права на одержання допомоги із соціального страхування.

Судом встановлено, що під час інспекційного відвідування посадовими особами Головного управління Держпраці у ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 були відібрані письмові пояснення.

ОСОБА_5 пояснив, що на підставі укладеного з ТОВ «Ясенсвіт» договору зобовязався виконати у місячний строк роботи із завантаження близько 700 ящиків з птицею та яйцями. Роботи були виконані у повному обємі та оплачені на підставі актів здачі-прийняття робіт виходячи із витраченого часу для їх виконання. У поясненнях ОСОБА_5 зазначив, що трудових відносин з ТОВ «Ясенсвіт» не мав, посадовим особам замовника не підпорядковувався (а.с. 173).

ОСОБА_6 пояснила, що уклала з ТОВ «Ясенсвіт» договір, за яким зобовязалась виконати роботу з навантаження близько 700 ящиків з птицею та яйцями. Усно було досягнуто домовленості, що роботи будуть оплачуватись виходячи з кількості витрачених годин на їх виконання, але строк завершення виконання робіт не може бути пізніше 31.07.2018. ОСОБА_6 зазначила, що відносин підпорядкування із замовником не мала (а.с. 174).

ОСОБА_9 пояснила, що між нею та ТОВ «Ясенсвіт» був укладений цивільно-правовий договір, за яким вона погодилась виконати роботу із завантаження птиці та яєць до ящиків для їх наступного навантаження у машини. Обсяг робіт було погоджено у кількості 600-700 ящиків. Розмір винагороди був визначений усно та залежав від кількості витрачених годин, які фактично знадобились для виконання обумовлених договором робіт. Роботи виконувались на власний ризик (а.с. 175).

ОСОБА_1 пояснив, що на підставі цивільно-правового договору з ТОВ «Ясенсвіт» взявся виконати у місячний строк роботи з завантаження близько 700 ящиків із куркою та яйцем. Роботи оплачувались на підставі акту, розмір винагороди визначався з урахуванням кількості годин, витрачених під час виконання робіт. ОСОБА_1 зазначив, що трудових відносин з ТОВ «Ясенсвіт» не мав, роботи виконував на підставі договору (а.с. 176).

Судом також встановлено, що крім пояснень осіб, які безпосередньо виконували роботи, посадовими особами ГУ Держпраці у Київській області бути також відібрані пояснення у інженера з охорони праці ОСОБА_10 та начальника дільниці №2 ТОВ «Ясенсвіт» ОСОБА_11

Як вбачається з пояснень ОСОБА_11, на території підприємства працювали працівники за цивільно-правовими договорами, які виконували роботу з переміщення птиці з контейнерів у ящики, які завантажувались в автомобіль для подальшого зважування. ОСОБА_11 у письмових поясненнях зазначив, що роботи вказаними особами були розпочаті по його вказівці з восьмої години ранку, під час виконання робіт вказаними особами ним здійснювалось керівництво процесом виконання роботи.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_10, для продажу курей з пташника №9 адміністрацією підприємства було прийняте рішення про набір працівників по цивільно-правовому договору для зважування птиці. Працівникам була доручена робота по перекладанню курей з контейнерів в клітки, які встановлювались на причіп транспортних засобів для подальшого зважування. ОСОБА_10 пояснив, що у перший день виконання робіт особам, з якими було укладено договори, був проведений вступний інструктаж (а.с. 172).

Зміст наведених пояснень свідчить, що фактично ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 виконувались роботи із перекладання птиці та яєць з контейнерів у ящики з подальшим навантаженням ящиків на транспортні засоби.

У той же час предметом договорів №01/07/2018/24/пф, №01/07/2018/14/пф, №01/07/2018/18/пф, №01/07/2018/31/пф, №01/07/2018/11/пф, №01/07/2018/12/пф, №01/07/2018/17/пф були роботи із зважування птиці та яєць.

Суд зазначає, що зважування це процес визначення за допомогою технічних пристроїв ваги предметів матеріального світу, результат якого може бути відображеним і переданим на певних носіях інформації.

У даному випадку особи, які уклали з ТОВ «Ясенсвіт» цивільно-правові угоди безпосередньо птицю та яйця не зважували, а лише виконували роботи з навантаження птиці на причіп автомобіля, який у свою чергу потім зважувався.

Фактично роботи, що виконувались ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 охоплюються поняттям «навантажувально-розвантажувальні роботи», що зазвичай виконуються вантажниками.

Доводи позивача, що роботи з навантаження і розвантаження є невідємною складовою роботи із зважування зазначених висновків суду не спростовують.

Як вбачається з письмових пояснень, відібраних у зазначених осіб у ході інспекційного відвідування, технічними пристроями (вагами) особи, що уклали з ТОВ «Ясенсвіт» цивільно-правові угоди, не користувались, будь-яких документів за наслідками проведених ними робіт не складали і результатів роботи (зважування) у певному матеріальному виразі замовнику не передавали.

Таким чином роботи, які виконувались ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, мали самостійний і відокремлений характер від процесу зважування, який відбувся потім, але вже без участі зазначених осіб.

Отже, наявні у матеріалах справи докази дають підстави для висновку, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 виконувались роботи, що виходять за рамки предметів договорів №01/07/2018/24/пф, №01/07/2018/14/пф, №01/07/2018/18/пф, №01/07/2018/31/пф, №01/07/2018/11/пф, №01/07/2018/12/пф, №01/07/2018/17/пф, та які підпадають під функціональні обовязки вантажника.

Крім того, судом було проаналізовано акти здачі-приймання робіт, яким між ТОВ «Ясенсвіт» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 оформлювалась передача результатів робіт, за наслідками чого встановлено, що виконана робота була оплачена без урахування певного матеріального результату, як-то кількості птиці/яєць, тари/ящиків тощо, що були зважені, а виходячи з кількості відпрацьованих протягом дії договору годин.

Наведене свідчить, що ТОВ «Ясенсвіт» оплачувалась праця, а не її результат, що має певний матеріальний вираз кількість зваженої птиці/яєць тощо.

Суд також зазначає, що письмовими поясненнями інженера з охорони праці ОСОБА_10 та начальника дільниці №2 ТОВ «Ясенсвіт» ОСОБА_11 спростовуються доводи позивача з приводу того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 самостійно організовувався процес виконання робіт.

Пояснення інженера з охорони праці та начальника дільниці №2 ТОВ «Ясенсвіт» свідчать, що зазначеним фізичним особам були надані інструкції щодо порядку виконання робіт, роботи виконувались безпосередньо на виробничих майданчиках ТОВ «Ясенсвіт» після дозволу та під керівництвом начальника дільниці №2 ТОВ «Ясенсвіт».

Доводи позивача з приводу того, що начальником дільниці №2 ТОВ «Ясенсвіт» ОСОБА_11 письмові пояснення зазначеного змісту не давались спростовуються письмовими доказами, що наявні у матеріалах справи (а.с. 171).

Викладені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що відносини між ТОВ «Ясенсвіт» та фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 мали очевидний трудовий характер.

У той же час, трудового договору з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладено не було.

Отже, суд вважає правильним висновок Головного управління Держпраці у Київській області про порушення ТОВ «Ясенсвіт» вимог частини 3 статті 24 КЗпП внаслідок допущення працівників до роботи без укладення трудового договору.

Надаючи правову оцінку стверджуваним у позові процедурним порушенням, допущеним відповідачем під час інспекційного відвідування, суд зазначає наступне.

Щодо не вручення посадовим особам ТОВ «Ясенсвіт» копії наказу, на підставі якого проведене інспекційне відвідування.

Відповідно до частин 1, 3 та 11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Плановий чи позаплановий захід щодо субєкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, імя та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику субєкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Аналіз наведених вимог чинного законодавства дає підстави для висновку, що орган державного нагляду (контролю) може приступити до заходу державного нагляду (контролю) за умови надання субєкту господарювання копії посвідчення (направлення) та предявлення службового посвідчення осіб, яким доручено здійснити захід.

Будь-яких інших вимог і передумов для початку проведення заходу державного нагляду (контролю) чинним законодавством не висувається.

Отже, доводи позивача, що захід державного нагляду (контролю) був протиправно проведений, оскільки посадовими особами ГУ Держпраці у Київській області не було вручено копії наказу, що слугував підставою для ініціювання заходу державного нагляду (контролю), не ґрунтуються на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів справи, копію направлення на проведення інспекційного відвідування від 23.07.2018 №936 було вручено директору ТОВ «Ясенсвіт» ОСОБА_12Г (а.с. 30).

У позовній заяві позивач не заперечує, що посадовими особам ГУ Держпраці у Київській області були предявлені посадовим особам ТОВ «Ясенсвіт» службові посвідчення.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем були виконані усі вимоги, що дозволяли приступити до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), а доводи позивача про зворотне є необґрунтованими.

Суд також зазначає, що суб'єкт господарювання, який вважає, що перевірка щодо нього ініційована без визначених у законі підстав або призначена з порушенням визначеного у законі порядку, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб Держпраці до такого інспекційного відвідування.

Якщо ж допуск до проведення інспекційного відвідування відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень трудового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється Держпраці України.

Отже, саме на етапі допуску до інспекційного відвідування суб'єкт господарювання може поставити питання про необґрунтованість його призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе.

З матеріалів справи слідує, що посадові особи Головного управління Держпраці у Київській області були допущені до заходу державного нагляду (контролю), а будь-яких зауважень з приводу незаконності перевірки ОСОБА_1 інспекційного відвідування, якими оформлені його результати, не містить.

З огляду на викладене судом не встановлено обставин, які б виключали можливість проведення заходу державного нагляду (контролю).

Доводи позивача про передчасність прийняття відповідачем припису про усунення порушень, оскільки відповідачем не було надано позивачеві часу для надання зауважень на ОСОБА_1 інспекційного відвідування судом відхиляються, оскільки припис, прийнятий за наслідками інспекційного відвідування, не є предметом цієї справи.

З приводу зауважень позивача, що справу про накладення штрафу за порушення трудового законодавства відповідачем було розглянуто без участі уповноваженого представника ТОВ «Ясенсвіт», суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509) уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Пунктом 4 Порядку № 509 передбачено, що справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

За приписами пункту 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається у уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до пункту 7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено.

Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2018 відповідачем направлено на адресу позивача рекомендованим листом повідомлення про призначення розгляду справи про накладення штрафу на 14.08.2018 об 11 год. 35 хв., тобто за пять днів до дати розгляду.

Оскільки відповідачем були виконані вимоги, визначені у пункті 6 Порядку №590, суд дійшов висновку, що у відповідача були правові підстави розглянути справу без участі представника ТОВ «Ясенсвіт».

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, санкції, передбачені абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, застосовуються у випадку, коли неподання повідомлення про працевлаштування призводить до виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків, тоді як сам по собі факт неподання повідомлення про працевлаштування без відповідних наслідків не є підставою для застосування вказаних санкцій.

Беручи до уваги, що позивач допустив до роботи ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не уклавши з ними трудового договору, суд дійшов висновку що відповідач обґрунтовано застосував до нього штрафні санкції, передбачені абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

За таких обставин суд не знаходить підстав для визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 14.08.2018 №КВ936/1324/АВ/ТД/ФС-379.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

У звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду 22.11.2018.

Суддя Леонтович А.М.