Справа № 805/4505/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року справа №805/4505/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В, суддів: Шишова О.О., Блохіна А.А., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі представника відповідача Сенникова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року (повне судове рішення складено 08 серпня 2018 року у м. Слов'янську) у справі № 805/4505/18-а (суддя в І інстанції - Циганенко А.І.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальність "Соціальна аптека" до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальна аптека» (далі - ТОВ «Соціальна аптека»), звернувся до суду з адміністративним позовом до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Відповідач, Волноваська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно прийняв рішення «Про анулювання реєстрації як платника податку на додану вартість» у зв'язку з тим, що особа, зареєстрована як платник податку, не подає до контролюючого органу декларацій з податку на додану вартість, просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №43 від 18.08.2015 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначені аналогічні доводи, що й у відзиві на позовну заяву, зокрема те, що податкові декларації з ПДВ за період з липня 2014 року по червень 2015 року до контролюючого органу не подавалися, рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ на адресу позивача не направлялось на адресу позивача не направлялось, оскільки останній знаходиться на непідконтрольній території. Між іншим, зазначив, що до спірних правовідносин суд першої інстанції помилково застосував приписи Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII (далі - Закон №1669-VII).

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 11 лютого 2013 року Державна податкова інспекція в Амвросіївському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області зареєструвала ТОВ «Соціальна аптека» в якості платника податку на додану вартість з індивідуальним податковим номером 03, про що було видано свідоцтво №200110113.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ТОВ «Соціальна аптека»:

місцезнаходження юридичної особи - 87300, Донецька область, Амвросіївський район, місто Амвросіївка, вулиця Свободи, будинок 4А;

засновники (учасники) юридичної особи - ОСОБА_2, адреса засновника: АДРЕСА_1, розмір внеску до статутного фонду 18750,00 гривень; ОСОБА_3, адреса засновника: АДРЕСА_2, розмір внеску до статутного фонду 18750,00 гривень;

прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи - ОСОБА_4 - керівник з 20.02.2012;

дата та номер запису про взяття та зняття з обліку, назва та ідентифікаційні коди органів статистики, Міндоходів, Пенсійного фонду України, в яких юридична особа перебуває на обліку - Волноваська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецький області (Амвросiївсько-Старобешiвське виділення): ідентифікаційний код органу: 39901702;

дата взяття на облік: 15.09.2006;

номер взяття на облік: 00.

12 вересня 2014 року сертифікатом №3055/05-4 Торгово-промислова палата України, відповідно до пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України, на підставі наданих документів, засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01 липня 2014 року для позивача при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області, щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації.

07 листопада 2014 року наказом Державної фіскальної служби України №256 «Про переміщення та закінчення простою» виконання функціональних обов'язків Державної податкової інспекції в Амвросіївському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області покладено на Державну податкову інспекцію у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

18 серпня 2015 року Державною податковою інспекцією у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області прийнято «Рішення №43 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Соціальна аптека» у зв'язку із не поданням податкової декларації з податку на додану вартість протягом періоду липень 2014 року - червень 2015 року.

18 серпня 2015 року Державною податковою інспекцією у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області складений акт про неможливість вручення рішення про анулювання №104/05-33-15-01/34282996.

19 серпня 2015 року Державною податковою інспекцією у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області складений акт про неможливість вручення (направлення) поштового відправлення №112/05-33-15-01/34282996.

20 жовтня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості про припинення діяльності Державної податкової інспекції у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області, номер запису: 2001015, правонаступником якої визначена - Волноваська ОДПІ.

29 травня 2018 року Волноваська ОДПІ супровідним листом №10/05-33-08-012 направила представнику позивача, адвокату Колосарю М.Є., копію спірного рішення.

Надаючи оцінку правомірності прийняття оскаржуваного акта індивідуальної дії, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

На підставі пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Як вже зазначалось вище щодо роботи органів Міндоходів в період виникнення спірних правовідносини слід також зазначити, що згідно Наказу Державної фіскальної служби від 8 липня 2014 року N 381 Про встановлення простою у роботі територіальних органів Міндоходів у зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", положень ст.34 Кодексу законів про працю України, ст.12 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці", ст. 6 Закону України від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII "Про охорону праці" та з метою збереження життя і здоров'я працівників територіального органу Міндоходів, захисту їх законних прав та інтересів, був встановлений у роботі територіальних органів Міндоходів, у тому числі у роботі Державна податкова інспекція в Амвросіївському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

Тобто, в період з 08 липня 2014 року по 07 листопада 2014 року податковий орган не працював та позивач не мав можливості за будь-яких умов подавати декларацію з податку на додану вартість до податкового органу за липень - вересень 2014 року.

Пунктом 109.1 ст.109 ПК України встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пункту 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

На підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема, особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з ПДВ та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 184.2 статті 184 ПК України свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.

«Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість» затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за №1456/26233 (далі - Положення), на час прийняття спірного рішення діяло в редакції наказу Міністерства фінансів України №21 від 02.02.2015.

Відповідно до пункту 5.2 Положення при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу 12 місяців визначаються із урахуванням того, що включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

На підставі статті 9 Закону України від 06 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 44.1 та 44.2 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач знаходився на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, сертифікатом засвідчено настання для позивача обставин непереборної сили щодо обов'язку подання, зокрема, податкової декларації з ПДВ, тому подання такої декларації без підтвердження первинними документами є порушенням обов'язку платника податків формувати показники податкової звітності тільки на підставі даних, які підтверджені первинними документами.

Абзацом 1 статті 1 Закону України від 02.09.2014 №1669-VI «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон №1669-VI), в редакції Закону України № 222-VIII від 02.03.2015, яка діяла на час прийняття спірного рішення, встановлено, що періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 14 Закону №996-XIV у рамках здійснення заходів, передбачених Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, на період її проведення звільняються від відповідальності за недотримання строків, передбачених для подання фінансової звітності.

Час застосування зазначених положень триває з 14 квітня 2014 року.

На підставі абзацу 2 статті 1 Закону №1669-VI територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Місто Амвросіївка було включено до вказаного додатку.

Розпорядженням КМУ від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053" зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком м. Амвросіївка було включено до вказаного додатку.

Отже, м. Амвросіївка - місце реєстрації позивача на момент прийняття спірного рішення та розгляду справи, включене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Частиною 5 статті 11 Закону №1669-VI встановлено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону (розпорядження було опубліковано в газеті Голос України від 14.10.2014 № 197) повинен затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Зазначені положення Закону №1669-VI та розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 № 1275-р свідчать, що звільнення від відповідальності за недотримання строків, передбачених для подання фінансової звітності, передбачених статтею 14 Закону №996-XIV триває з 14 квітня 2014 року.

За таких обставин, за наявності умов, визначених Законом №1669-VI , оскільки платник податків звільняється від відповідальності за порушення строків подання фінансової звітності, то з урахуванням вимог статті 44 ПК України, він звільняється і від відповідальності за порушення строків податкової звітності.

Крім цього, на підставі статті 10 Закону №1669-VI протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Оскільки позивач на момент виникнення спірних правовідносин, був зареєстрований у м. Амвросіївка, яке включено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, тому відповідно вимог Закону №1669-VI та ПК України у період проведення АТО має підстави для звільнення від відповідальності за порушення строків подання податкової звітності, а спірне рішення відповідача є таким, що порушує права позивача.

На підставі підпункту 102.6.4 пункту 102.6 статті 102 ПК України граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, підлягають продовженню керівником контролюючого органу (його заступником) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків мав обмежену свободу пересування у зв'язку з ув'язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально.

На час прийняття спірного рішення діяв «Порядок застосування норм пунктів 102.6 - 102.7 статті 102 Податкового кодексу України», затверджений наказом Державної податкової адміністрації № 1044 від 24.12.2010 (далі Порядок).

Згідно пункту 5.4 Порядку відсутність можливості платника податку подати у граничний строк податкові декларації тощо може бути пов'язана з обмеженою свободою пересування у зв'язку з ув'язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально. У цьому разі документальним підтвердженням є, зокрема, підтвердження Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили на території України.

За приписами пункту 8 Порядку платник податку може звернутися до податкового органу з письмовою заявою про продовження граничних строків. Заява подається платником податків протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин, визначених цим Порядком, у довільній формі із стислим та чітким обґрунтуванням підстав для продовження граничних строків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів.

На час прийняття спірного рішення діяли обставини непереборної сили, встановлені сертифікатом ТПП, а тому позивач мав законні підстави не подавати заяву про продовження граничних строків для подання податкової декларації з ПДВ.

Приймаючи спірне рішення, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, навпаки мав діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Суд першої інстанції при вирішенні справи вірно визначив період, протягом якого податковий орган не виконував свої обов'язки щодо прийняття податкової звітності та застосував положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1 ст. 44 ПК України, внаслідок чого допустив порушення норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджує висновок місцевого суду про протиправність прийнятого відповідачем рішення про анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість та про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд першої дійшов вірного висновку про необхідність відмови у задоволені позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 250, 308, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 805/4505/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 22 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов

А.А. Блохін