Справа № 487/2445/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 р. м. Одеса Справа № 487/2445/18

Категорія: 3.7. Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко В. В.

Час і місце ухвалення: 10:14 год.,м. Миколаїв

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю. М.

- Ступакової І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, Інспектора 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Миколаєва Пятанова Максима Сергійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, просить скасувати постанову серії ВР №122104 від 19.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень; провадження по справі закрити відповідно до п.1ст.247КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вказуючи, що спірна постанова є протиправною і суперечить вимогам чинного законодавства.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, Інспектора 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Миколаєва Пятанова Максима Сергійовича про скасування постанови задоволено.

Скасовано постанову серії ВР №122104 від 19.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень відносно ОСОБА_2, а провадження в адміністративній справі за вказаною постановою закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач мав право розглядати справу за місцем вчинення правопорушення. Крім того зазначає, що факт вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано відеозаписом та оформлено постановою, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ВР № 122104 від 19.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 гривень. Зі змісту постанови вбачається, що 19.04.2018 року о 19 год. 15 хв. на а/д Н-24 водій ОСОБА_2 керував вантажним автомобілем, у якого на вітровому склі, в зоні роботи склоочисників було виявлено тріщину, чим порушив п.п.31.4 ч.1 ПДР України

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена відповідачем без наявності достатніх доказів правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення, проте з інших підстав та мотивів, ніж застосовані судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності ( ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП). Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.222 КупАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя, п'ята і шоста статті 121)..

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу, а відтак процедура винесення оскаржуваної постанови відповідачем не порушена.

Щодо суті вчиненого правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені Законом України «Про дорожній рух».

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ст.ст. 23 і 35 Закону України від 02 лютого 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» підставою для зупинення і проведення поліцейськими підрозділів Національної поліції України перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (подалі КТЗ) під час їх експлуатації є наявність видимих або звукових ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ в процесі його експлуатації на автомобільній дорозі.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Так, колегією суддів досліджено відеозапис, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що на вітровому склі наявна тріщина, але з даного відеозапису не можливо встановити її розмір.

Також з наданого відеозапису не вбачається послідовність дій посадової особи поліції по вимірюванню розміру тріщини на вітровому склі автомобіля позивача.

Отже, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено, у зв'язку з чим прийнята постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - закриттю.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції не було надано оцінку по суті адміністративного порушення, зазначеного в оскаржуваній постанові та не надано оцінку обґрунтованості мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірної постанови .

Відповідно до ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі вище викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині підстав та мотивів задоволення позову, тобто мотивувальної частини.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2018 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови апеляційного суду.

В іншій частині рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 20 листопада 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю. М. Градовський

Суддя: І. Г. Ступакова