Справа № 1740/2198/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2018 року м. РівнеСправа №1740/2198/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дії відповідача щодо відмові позивачу у перерахунку пенсії (у переході на інший вид пенсії за віком) із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", протиправними; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, а саме, перехід на інший вид пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення з заявою щодо перерахунку пенсії довічно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання. Також ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 3, що підтверджено відповідним посвідченням, прожив в зоні гарантованого добровільного відселення, до якої віднесено с.Любиковичі Сарненського району станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років, зокрема в період з 03.07.1987 по 16.07.1990 та з 16.01.1991 по час звернення до суду. Таким чином, маючи право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Проте, відповідач, листом від 31.07.2018 №1159/04-29 повідомив ОСОБА_2 про те, що ним не підтверджено факт постійного проживання або факт постійної роботи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 строком у 3 роки. Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії шляхом переходу на пенсію за віком, звернувся до суду із даною позовною заявою, вказуючи, що період його проживання на території зони добровільного відселення підтверджується рішенням суду та довідкою з місця проживання, а саме, виданою Любиковицькою сільською радою.

Ухвалою суду від 14.09.2018 позову заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Разом з тим, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов в разі невизнання позовних вимог.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.56-57), в якому заперечив проти задоволення позовних вимог повністю. В обґрунтування заперечень зазначив, що у довідці Любиковицької сільської ради від 02.07.2018 №1332 вказано, що ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрований в с.Любиковичі з 04.12.1980 по 20.08.1981, з 03.07.1987 по 16.07.1990 та з 16.01.1991 по даний час. Проте, у трудовій книжці позивача та уточнюючій довідці №01-13/408 зазначено, що у період з 19.07.1990 по 06.11.1991 він працював в районі Крайньої Півночі, а у період з 03.09.1987 по 16.07.1990 та з 01.12.1991 по даний час в м. Сарни. Вважає, що дані періоди роботи не спростовані та безспірні, оскільки підтверджуються записами трудової книжки. Стверджує, що з урахуванням наведеного можна зробити висновок, що у позивача не підтверджується ні факт постійної роботи, ні факт проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, станом на 01.01.1993. Також відповідач вказав на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, визначений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Сарненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання. Окрім цього, він є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 20.10.1993 (а.с.8-10).

22.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії шляхом переходу на інший вид пенсії за віком (а.с.58).

Додатково позивач 05.07.2018 подав заяву, датовану 22.05.2018, в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян" із вимогою здійснити перехід на пенсію за віком (а.с.59).

Листом від 31.07.2018 №1159/04-29 відповідач повідомив позивача про відмову у перерахунку пенсії (переході на інший вид пенсії за віком) зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з підстав відсутності необхідного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993. Також вказав, що рішення суду від 21.11.2017 не зобов`язано відповідача призначити пенсію за віком, тому підстав для її призначення (перерахунку), немає. (а.с.23-24).

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV, в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 10 Закону №1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Зокрема, ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 3 роки* та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії від 22.05.2018 позивач додав довідку про періоди проживання в зоні гарантованого добровільного відселення від 08.05.2018 №1146, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 від 20.10.1993 (а.с.13,27).

Згідно зі ст. 65 Закону №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 (далі Порядок №51), передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Абзацом 3 пункту 5 Порядку №51 визначено, що Потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02.11.2018 у справі № 398/3389/16-а (адміністративне провадження №К/9901/45186/18), від 31 жовтня 2018 року у справі №212/12245/13-а (адміністративне провадження №К/9901/1087/18), які в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом у даній справі.

Таким чином, наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) надає ОСОБА_1 право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-ХІІ, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

Згідно з довідкою виконкому Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 08.05.2018 №1146, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно з 01.01.1964 по 20.08.1981, з 03.07.1987 по 16.07.1990, з 16.01.1991 по день видачі довідки постійно проживає та зареєстрований в с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області. Даний населений пункт відноситься до 3 зони радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.27).

У довідці виконкому Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 02.07.2018 №1332 зазначено, що позивач дійсно проживає та зареєстрований в с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області з 04.12.1980 по 20.08.1981, з 03.07.1987 по 16.07.1990, з 16.01.1991. Довідка видана на підставі: будинкової книги с. Любиковичі №1а за 1979-1981 роки, рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21.11.2017, будинкової книги с. Любиковичі №Д за 1984-1995 роки, будинкової книги с. Любиковичі №1 за 1995-1997 роки (а.с.60).

Окрім цього, відповідно до рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21.11.2017 у справі №572/2650/17, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Рівненської області від 03.04.2018 у справі №572/2650/17 (провадження №22-ц/787/208/2018), позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області без реєстрації у період часу: з 3 липня 1987 року по 16 липня 1990 року (а.с.19-20).

Рішення містить відмітку про набрання законної сили 03.04.2018 (а.с.19-20, 21-22).

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставина щодо постійного проживання ОСОБА_1 в селі с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області, в період з 03.07.1987 по 16.07.1990, яка встановлена Сарненським районним судом Рівненської області у справі №572/2650/17, не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", село Любиковичі Сарненського району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Посилання відповідача на обставини, встановлені за результатами проведення ним зустрічної перевірки (а.с.61-62), щодо факту роботи ОСОБА_1 у спірний період поза межами зони гарантованого добровільного відселення, як на підтвердження фактичного не проживання позивача в селі Любиковичі Сарненського району Рівненської області у період з 03.09.1987 по 16.07.1990, з 19.07.1990 по 06.11.1991 та з 01.12.1991 по день звернення з позовом до суду, суд оцінює критично та відхиляє з огляду на те, що відповідно до Порядку №22-1 для підтвердження періоду проживання на територіях радіоактивного забруднення приймаються виключно довідки, видані органами місцевого самоврядування.

При цьому, довідки виконавчого комітету Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 08.05.2018 №1146 та від 02.07.2018 №1332 про період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення видані на підставі погосподарських книг та на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Відомості щодо періоду проживання у зазначеному населеному пункті після дня аварії на ЧАЕС 26.04.1986 є аналогічними та не суперечать одна одній.

Таким чином, твердження відповідача щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 19.07.1990 по 06.11.1991, з 03.09.1987 по 16.07.1990 та з 01.12.1991 по даний час поза межами зони гарантованого добровільного відселення, не можуть спростувати факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення в період з 03.07.1987 по 16.07.1990, з 16.01.1991 по дату звернення до суду, що підтверджено довідками виконавчого комітету Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, рішенням суду, яке набрало законної сили, та посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Як встановлено судом, позивач з 01.01.1964 по 20.08.1981, з 03.07.1987 по 16.07.1990, з 16.01.1991 по день звернення до суду проживав на території зони гарантованого добровільного відселення.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.01.1993 позивач проживав у Любиковичі Сарненського району Рівненської області, тобто на території зони гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а на дату звернення до відповідача про перерахунок пенсії шляхом переходу на пенсію за віком не менше 12 років.

Як наслідок, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, позивач має право на перерахунок пенсії шляхом переходу на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років.

Позивач на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягнув віку повних 54 років, а відтак, має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії шляхом переходу на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, внаслідок чого порушив гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення.

Згідно з частинами 1, 2 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Одночасно, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 статті 45 Закону №1058-IV, Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Враховуючи досягнення позивачем віку 54 років на день його звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 22.05.2018, право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону №796-ХІІ та приписів ст. 45 Закону №1058-IV у позивача виникло з 22.05.2018.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, оскільки ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою в межах шестимісячного строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України, з дня отримання відмови відповідача у перерахунку пенсії шляхом переходу на пенсію за віком.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Суд вважає, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22 травня 2018 року.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії (у переході на інший вид пенсії за віком) із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", протиправними.

Зобов`язати Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Суворова, 8, м.Сарни, Рівненської області; ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме: перехід на інший вид пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 22 листопада 2018 року.

Стягнути із суб`єкта владних повноважень - Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Суворова, 8, м.Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34500; ідентифікаційний код 41249821), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 704,80грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.