Справа № 522/15350/18
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1337/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Іскрич В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 По (65009, м. Одеса, вул. Зоопаркова, 1 прим. 1) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44), Відділу організації запобігання протидії незаконній міграції, реадмісії та видворення управління в справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (м. Одеса, вул. Преображенська, 64) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 По звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Відділу організації запобігання протидії незаконній міграції, реадмісії та видворення управління в справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області по якому просив:

-скасувати постанову серії ПН МОД 004412 від 22.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вищезазначена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) гривень на громадянина ОСОБА_1 По (лат. ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1 є протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівниками ГУ ДМСУ в Одеській області не наведено жодних доказів того, що громадянин КНР ОСОБА_1 По (лат. ОСОБА_2) вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, зазначене в постанові про адміністративне правопорушення. Крім того, в даній постанові взагалі не зазначено доказів, які підтверджують вчинення правопорушення, що свідчить про незаконність винесення даної постанови та притягнення громадянина КНР ОСОБА_1 По (лат. ОСОБА_2) до адміністративної відповідальності. Фото додане до матеріалів справи не є належним доказом та не підтверджує нічого, крім того, що громадянин КНР ОСОБА_1 По (лат. ОСОБА_2) виконував вимоги законодавства та знаходився на території ТОВ «Промтоварний ринок» в смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області із паспортним документом, що підтверджує той факт, що його особу було встановлено на місці затримання, та взагалі ніякої необхідності в затриманні не було. До матеріалів справи не було додано жодних доказів вчинення громадянином КНР ОСОБА_1 По, адміністративного правопорушення, тому розгляд справи і як наслідок притягнення його до адміністративної відповідальності було, на думку позивача, упередженим та незаконним. Згідно матеріалів справи, заступник начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, ОСОБА_3 не мав повноважень розглядати зазначену справу про адміністративне правопорушення та накладати адміністративне стягнення на громадянина КНР ОСОБА_1 По, оскільки відповідач не є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції, тому таке рішення, на його думку, є незаконним.

Позивач вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився упереджено, з грубим порушенням норм законодавства та порядку розгляду, у звязку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін по справі та свідків, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до матеріалів справи, 22.08.2018 року співробітниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: смт. Авангард, Овідіопольського району, на ринку «7 км», було виявлено громадянина ОСОБА_1 По ІНФОРМАЦІЯ_2 та доставлено до Головного управління за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме - праця без дозвільних документів на право працевлаштування в Україні. Цим самим позивачем порушено ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення». Тобто мета візиту не відповідає меті перебування.

До України позивач прибув 14.08.2018 року, кордон України перетинав через КПП «Аеропорт - Бориспіль» по паспортному документу громадянина ОСОБА_4 для виїзду за кордон серії ЕС 8735720 від 09.04.2018 року.

Позивач працював за адресою: вул. Біла у контейнеру № 1094, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область.

22.08.2018 року головним спеціалістом відділу організації запобігання протидії незаконній міграції, реадмісії та видворення управління в справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, ОСОБА_5, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 004412, у звязку з тим, що позивач працював без відповідного дозволу на працевлаштування в Україні, що є порушенням ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Після чого, 22.08.2018 року заступником начальника ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_3, було притягнуто громадянина КНР ОСОБА_1 По (лат. ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за зазначене вище правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МОД № 004412 у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 (тисяча сімсот) гривень.

В постанові зазначено, що 22.08.2018 о 07:30, співробітниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: Одеська обл., смт. Авангард, на ринку «7 км», було виявлено громадянина ОСОБА_1 По (лат. ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області, за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме який працював без дозволу на працевлаштування в Україні, чим порушив ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для працевлаштування на визначений строк, приймаються роботодавцями на роботу на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, виданого в порядку, визначеному цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Положення ч.4 ст.3 Закону України «Про зайнятість населення» передбачають необхідність отримання дозволу на працевлаштування в разі прибуття іноземців в Україну для працевлаштування.

Відповідно до п. 1 ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Відповідно до п. 6 ст. 42 зазначеного Закону без передбаченого цією статтею дозволу здійснюється працевлаштування:

1) іноземців, які постійно проживають в Україні;

2) іноземців, які набули статусу біженця відповідно до законодавства України або одержали дозвіл на імміграцію в Україну;

3) іноземців, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні;

4) представників іноземного морського (річкового) флоту та авіакомпаній, які обслуговують такі компанії на території України;

5) працівників закордонних засобів масової інформації, акредитованих для роботи в Україні;

6) спортсменів, які набули професійного статусу, артистів та працівників мистецтва для роботи в Україні за фахом;

7) працівників аварійно-рятувальних служб для виконання термінових робіт;

8) працівників іноземних представництв, які зареєстровані на території України в установленому законодавством порядку;

9) священнослужителів, які є іноземцями і тимчасово перебувають в Україні на запрошення релігійних організацій для провадження канонічної діяльності лише у таких організаціях з офіційним погодженням з органом, який здійснив реєстрацію статуту (положення) відповідної релігійної організації;

10) іноземців, які прибули в Україну для участі у реалізації проектів міжнародної технічної допомоги;

11) іноземців, які прибули в Україну для провадження викладацької та/'або наукової діяльності у вищих навчальних закладах на їх запрошення;

12) інших іноземців у випадках, передбачених законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, позивач не підпадає під вищенаведений перелік іноземців та осіб без громадянства, які мають право на працевлаштування на території України.

Відповідно до рішення Головного управління від 22.08.2018 року № 18 строк перебування позивача на території України було скорочено та зобовязано його покинути територію України у термін до 28.08.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) якщо в іноземця або особи без громадянства немає підстав для тимчасового проживання, встановлених ч. 4-12 ст. 4 цього Закону, або для тимчасового перебування на території України, строк їх перебування скорочується.

Отже, у позивача відсутні підстави для тимчасового перебування на території України відповідно до ч. 4-12 ст. 4 Закону.

В позові позивач посилається на те, що відповідач не є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, тому таке рішення є незаконним.

Проте, суд критично відноситься до вищенаведених тверджень позивача, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД № 004412 від 22.08.2018 року, складена заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_3В, тобто уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, як визначено ст. 222-2 КУпАП та пунктом 3.1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом МВС України від 28.08.2013 року № 825, відповідно до якого розглядати справи про адміністративне правопорушення у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, та накладати адміністративне стягнення відповідно до статті 222-2 КУпАП мають право керівники (перші заступники, заступники керівників) головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем вчинення правопорушення, а у разі відсутності уповноваженої посадової особи, яка розглядає справи про адміністративне правопорушення та накладає адміністративне стягнення, - особа, яка виконує її обов'язки.

Враховуючи викладене, діючим законодавством передбачено надання ГУ ДМС України в Одеській області повноваження притягати порушників до адміністративної відповідальності.

В адміністративному позові позивач зазначає, що співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області не забезпечено надання позивачу правової допомоги та не повідомлено центр безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» від 28 грудня 2011 р. № 1363 негайно після фактичного затримання особи субєкт подання інформації повідомляє за допомогою телефонного, факсимільного звязку на єдиний телефонний номер системи надання безоплатної правової допомоги (0-800- 213103) (контактний центр системи надання безоплатної правової допомоги) та інші телефонні номери, електронної пошти або через комплексну інформаційно- аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правової допомоги (далі - система) відповідному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - регіональний центр) з урахуванням вимог частини третьої статті 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 19 Закону України Про Державну прикордонну службу України такі відомості...».

На виконання п. 2 зазначеної постанови ГУ ДМС України в Одеській області за допомогою телефонного звязку було повідомлено Регіональний центр надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області про затримання позивача, що підтверджується копією журналу інформування наявного а матеріалах справи.

У відповідності зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись: ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2,-14, 19-20,22, 26, 29, 31, 42,44, 46, 72-77, 118, 159, 160, 162, 192, 199,204, 205,227-228, ч.4 ст.229 ,241-246, п.10 Перехідних Положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 По (65009, м. Одеса, вул. Зоопаркова, 1 прим. 1) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44), Відділу організації запобігання протидії незаконній міграції, реадмісії та видворення управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (м. Одеса, вул. Преображенська, 64) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: А.Ю. Бойчук