Справа № 820/2502/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2502/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю., помічника судді Свірської Я.Г.

представника позивача - Бачіашвілі М.О.

представника відповідача - Лютянський М.В., Шамілова Л.Ш.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи обслуговування" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 суддя Бабаєв А.І., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 13.07.2018 по справі № 820/2502/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи обслуговування"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи обслуговування" (далі - позивач, ТОВ "Автоматизовані системи обслуговування") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Харківській обл.), в якому просило суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2017 року, винесене ГУ ДФС у Харківській області, яким ТОВ "Автоматизовані системи обслуговування" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 353636,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 176818,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що обгрунтовуючи правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийняв та необгрунтовано вважав достатніми надані відповідачем докази на підтвердження нереальності правочинів між позивачем та ПП «Інтера Актив». Встановлення контролюючим органом факту неподання контрагентом позивача фінансового звіту підприємства за 2016-2017 роки, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма 1-ДФ) за 2016-2017 роки не є доказом нереальності правочинів позивача з цим контрагентом, а виключно свідчить про порушення даним суб'єктом господарської діяльності вимог законодавства щодо подачі звітності. Висновки суду першої інстанції щодо неправильного оформлення звітів контрагента позивача, які були надані на виконання п. 3.4 Договору № АСО-260517 від 26.05.2017, а тому останні не можуть посвідчувати реальність господарських операцій, є необгрунтованими, оскільки дані звіти не мають на меті підтверджувати/не підтверджувати реальність господарських операцій. Натомість позивачем було надано первинні документи, складені відповідно до вимог законодавства і які підтверджують реальність господарських операцій позивача. Позивач також вважає, що судом першої інстанції необгрунтовано було не прийнято документи, які не були надані платником податків до перевірки, та які підтверджують реальність господарських операцій позивача, при цьому послався на висновки, викладені Вищим адміністративним судом України у постанові від 08.05.2018 у справі № 810/2928/17, у постанові від 08.04.2015 у справі № 2а-2916/11/2170 та у постанові від 16.01.2018 у справі № 820/4425/17.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому відповідач послався на податкову інформацію стосовно контрагента позивача ПП «Інтера Актив» щодо відсутності за місцезнаходженням, відсутності реальності здійснення господарських операцій, наявність кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003219 від 10.10.2017. Крім того, відповідач послався на не надання до перевірки низки документів, зокрема щодо транспортування придбаних товарів, ліцензії програмного забезпечення або ліцензійних договорів на право використання програмної продукції, дефектність первинних документів в частині оформлення фінансово-господарських операцій з ПП «Інтера Актив».

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ГУ ДФС у Харківській обл. була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Автоматизовані Системи Обслуговування», з питань правильності визначення повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Інтера Актив» за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 та з 01.08.2017 по 31.08.2017, а також податкових зобов'язань по ланцюгу постачання, за результатами якої складено акт №23521/20-40-14-21-07/40228863 від 05.12.2017 (далі - Акт перевірки).

На підставі висновків Акту перевірки ГУ ДФС у Харківській обл. винесено податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 353636,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 176818,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності права у ТОВ «Автоматизовані Системи Обслуговування» на формування податкового кредиту щодо господарських операцій з ПП «Інтера Актив».

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду не погоджується з огляду на наступне.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Під час судового розгляду був досліджений договір між ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування» та ПП «Інтера Актив» № АСО-260517 від 26.05.2017 про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов, зберігання, обробки та аналізу, відповідно до умов якого ПП «Інтера Актив» зобов'язалось надати послуги, які полягають в одночасному безперервному запису розмов персоналу ТОВ "Автоматизовані системи обслуговування" операторів call-center із Абонентами/Користувачами call-center ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування», їх обробці, зміні форматів, аналізу за допомогою автоматичних систем та/або людських ресурсів з використанням сукупності програмних та апаратних засобів, телекомунікаційних і комп'ютерних технологій, які об'єднані в єдину технологічну систему за принципами комп'ютерно-телефонної інтеграції.

На виконання п. 3.4. Договору № АСО-260517 від 26.05.2017 ПП «Інтера Актив» було надано ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування» зведені аналітничні звіти, що підтверджують виконання договору контрагентом належним чином.

Платежі за послуги було здійснено ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування» згідно актів №219 та № 220 від 30.06.2017 до договору № АСО-260517 від 26.05.2017.

На підтвердження реальності виконання умов даного договору позивачем надано акти надання послуг, платіжні доручення.

Також, між ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування» та ПП «Інтера Актив» було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення № АСО/26/05/17 від 26.05.2017, відповідно до якого ПП «Інтера Актив» передає, а ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування» приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення (надалі - «предмет оренди»), що належить ПП «Інтера Актив» на праві власності.

На підтвердження реальності виконання умов даного договору позивачем надано акти приймання-передачі, акт надання послуг, платіжні доручення.

Крім того, між ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування» та ПП «Інтера Актив» було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення №АСО/24/07/17 від 24.07.2017, відповідно до якого ПП «Інтера Актив» передає, а ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування» приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення (надалі - «предмет оренди»), що належить ПП «Інтера Актив» на праві власності.

На підтвердження реальності виконання умов даного договору позивачем надано акти приймання-передачі, акт надання послуг, платіжні доручення.

Вищезазначені первинні документи відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", дефектів форми, змісту або походження не мають.

На момент здійснення господарських операцій контрагент позивача зареєстрований в установленому законом порядку.

Вищезазначені договори виконані сторонами без претензій та зауважень, ніким не оскаржені та у судовому порядку недійсними не визнані.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зокрема зазначив про відсутність доказів щодо результатів послуг, передбачених договором № АСО-260517 від 26.05.2017, вважаючи, що аналітичні звіти, надані позивачем, мають дефекти щодо форми, змісту та не відображають реальні обсяги здійснення господарських операцій.

Згідно п. 1.2 договору № АСО-260517 від 26.05.2017 сторони погодились з тим, що послуги, які надаються виконавцем відповідно до цього Договору, є ексклюзивними та наданими на замовлення, і будь-які результати таких послуг, включаючи створені в процесі надання послуг аналітичні матеріали, належатимуть виключно замовнику.

Колегія суддів зазначає, що аналітничні звіти не є первинними документами, оскільки останні передбачають виявлення недоліків та невідповідностей роботи операторів ТОВ «Автоматизовані системи обслуговування» та не підтверджують реальність операцій між позивачем та його контрагентом.

Колегія суддів вважає необгрунтованим не прийняття судом першої інстанції документів, які не були надані платником податків під час перевірки, посилаючись при цьому на п. 44.6 ст. 44 ПК України, оскільки зазначена норма лише визначає статус показників податкової звітності як непідтверджених необхідними документами під час перевірки. При цьому право платника довести у суді обставини, на яких грунтуються його вимоги не обмежене поданням лише тих доказів, що надавалися ним під час податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження цих заперечень надається платнику як на всіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, де допустиме подання учасником процесу нових доказів.

Так, на підтвердження договорів оренди № АСО/26/05/17 від 26.05.2017, №АСО/24/07/17 від 24.07.2017 позивачем до суду були надані оборотно-сальдові відомості по рахунку 011; предмет оренди за вищезазначеними договорами відображений на позабалансовому рахунку 01 «Орендовані необоротні активи», що підтверджується письмовими доказами у справі.

Доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача з контрагентом у зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відсутність товарно-транспортних накладних не може спричиняти для позивача негативних наслідків в аспекті свідчення про безтоварність вчиненої господарської операції за умови підтвердження документами первинного бухгалтерського обліку.

Посилання податкового органу на відсутність у контрагента позивача власних основних засобів, кваліфікованого персоналу, транспортних засобів що унеможливлює здійснення останніми господарських операцій, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суб'єктам господарювання не заборонено залучати засоби, які перебувають у власності інших осіб, а також трудові ресурси для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, а тому відсутність можливості встановити наявність персоналу у контрагента позивача, транспортних засобів та основних фондів не доводить нереальність господарської операції.

Посилання відповідача на відсутність ліцензійних договорів на право використання позивачем програмної продукції контрагента не є свідченням нереальності господарських операцій позивача, оскільки таке право передбачено самим договорм, укладеним з контрагентом позивача, зокрема згідно п. 2.4 договору № АСО-260517 від 26.05.2017 та №АСО/24/07/17 від 24.07.2017 останньому надано право на використання предмету оренди згідно з його призначенням.

Посилання податкового органу на акти перевірки контрагента позивача, відсутність останнього за місцезнаходженням та на відкриття кримінального провадження за фактами незаконної діяльності групи осіб у 2016-2017 роках, які створили та придбали низку суб'єктів підприємницбкої діяльності, серед яких ПП «Інтера Актив», як на підставу для висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, є необгрунтованими, оскільки позивач не може нести відповідальності за не знаходження посадових осіб контрагентів за юридичною адресою, зазначеною в документації, а існування такої інформації не спростовує факт реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Автоматизовані системи обслуговування" і ПП «Інтера Актив» та не є достатнім доказом порушення платником, що перевіряється, вимог податкового законодавства.

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до п. 5 наказу Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 " Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами" факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Податковий орган протиправно не прийняв до уваги належним чином оформлених первинних та податкових документів, відповідно до яких платник податків здійснив розрахунки з контрагентами та включив до складу податкового кредиту відповідні суми сплаченого податку.

З огляду на вищезазначене та враховуючи положення ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.<…>

Відповідно до 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ТОВ "Автоматизовані системи обслуговування" підлягають задоволенню, то судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Харківській обл за подання позовної заяви в сумі 7956,82грн. (платіжне доручення № 99 від 28.03.2018) та за подання апеляційної скарги 11935,23 грн. (платіжне доручення № 248 від 06.08.2018).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи обслуговування" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 по справі № 820/2502/18 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи обслуговування" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2017, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області, щодо нарахування збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 353636 грн.(триста п'ятдесят три тисячі шістсот тридцять шість гривень) 00 копійок та штрафних санкцій в розмірі 176818 грн.(сто сімдесят шість тисяч вісімсот вісімнадцять гривень) 00 копійок.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи обслуговування" судовий збір, сплачений за подання позовної заяви в сумі 7956,82грн.(сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість гривень 82 копійки) та за подання апеляційної скарги 11935,23грн.(сто одинадцять тисяч дев'ятсот тридцять п'ять гривень 23 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 21.11.2018.