Справа № 826/12810/17
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Коломійцева А.О.

За участі представника Відповідача-1: Морозов П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.18р. у справі №826/12810/17 за позовом Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування рішення і вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов'язання утриматись від вчинення дій

у с т а н о в и в:

у жовтні 2017 року Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України №19429/6/99-99-11-02-02-25 від 01.09.17р. про результати розгляду скарги №04/884 від 03.08.17р.;

визнати протиправним та скасувати вимогу ГУ ДФС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.17р. №Ю-202-23 зі сплати єдиного внеску, штрафу, пені в частині нарахування штрафу у розмірі 1 342 260,72 грн. та пені у розмірі 540 072,69 грн.;

зобов'язати ГУ ДФС у Луганській області утриматись від вчинення певних дій по застосуванню до позивача штрафних та фінансових санкцій за невиконання обов'язків щодо несвоєчасної сплати єдиного внеску, який утворився за період з 21.08.14р. по 31.12.15р., тобто за період дії пункту 9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.18р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки №Ю-202-23 від 04.07.2017 в частині нарахування штрафу у розмірі 1 342 260,72 грн. та пені у сумі 540 072,69 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що для можливості застосування пп.б п.8 ч.4 ст.11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску мають звернутися з відповідною заявою до органу доходів і зборів, в якому вони перебувають на обліку, та, враховуючи вимоги ст.10 цього Закону, до такої заяви платник єдиного внеску має надати належний доказ наявності обставин непереборної сили, що зумовили неможливість належного виконання своїх зобов'язань зі сплати єдиного внеску. До поданої Позивачем заяви про звільнення від відповідальності не було долучено сертифікат ТПП України. Окрім того, наявний у Позивача сертифікат підтверджує наявність непереборних обставин лише за період з 01 травня 2015 року по 05 вересня 2016 року, а отже не доводить того, що Позивач звільняється від сплати єдиного внеску за весь період.

У судовому засіданні представник Відповідача-1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явились та про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Відповідача-1, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача-2, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та установлено судом першої інстанції, 28.01.15р. ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії взято на облік як платника єдиного внеску у ДПІ у м. Лисичанськ у Луганській області.

ГУ ДФС у Луганській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.17р. №Ю-202-23 зі сплати ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії єдиного внеску станом на 30.06.17р. в розмірі 16 662 339,75 грн., в т.ч. недоїмка - 14 780 006,34 грн., штраф - 1 342 260,72 грн. та пеня - 540 072,69 грн.

За результатами адміністративного оскарження зазначеної вимоги, рішенням ДФС України №19429/6/99-99-11-02-02-25 від 01.09.17р. скаргу залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.17р. №Ю-202-23 без змін.

Не погоджуючись з вимогою в частині нарахованої контролюючим органом суми штрафу та пені, а також з рішенням центрального органу за результатами розгляду скарги, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що положення, передбачені пунктом 9-4 розділу VIII Закону України від 08.07.2014 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон № 2464-VI) щодо звільнення від виконання обов'язків, визначених статтею 6 цього Закону, поширюється на Позивача як платника єдиного внеску, при цьому отримання сертифікату Торгово-промислової палати про засвідчення обставин непереборної сили (форс-мажору) від суб'єкта господарювання не вимагається.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення, прийняте за результатами адміністративного оскарження вимоги про сплату недоїмки, в разі скасування її судом, не спричиняє правових наслідків для платника податків; в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права та інтереси Позивача, що виключає можливість задоволення позовних вимог на майбутнє.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI).

Частиною другою статті 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Указом Президента України від 14.04.14р. №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.14р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України від 02.09.14р. №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким, крім іншого, внесені зміни до Закону № 2464-VI та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» п. 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.14р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.14р. №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.14р. до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.14р. до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, з аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати, є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористичної операція.

Розпорядженням №1275-р від 02.12.15р. Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Підпунктами 10 пункту 2 додатку до вказаного розпорядження м. Лисичанськ (Луганської області), віднесено до переліку населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція.

У свою чергу, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Луганської філії було зареєстровано за адресою: 93110, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Лесі Українки, буд. 7А, відповідно до зазначеного Розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р, м. Лисичанськ входить до зазначеного переліку.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, Позивач перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористичної операція, тому згідно із положеннями Закону №1669-VII не несе фінансової відповідальності за порушення вимог Закону № 2464-VI в частині несвоєчасної або не в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Крім того, з урахуванням характеру спірних правовідносин, наявність сертифіката Торгово-промислової палати України не є обов'язковою підставою для звільнення платників від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо вчасної сплати єдиного внеску, в даному випадку, зважаючи на законодавче закріплення такого права, достатньо підтвердженого факту знаходження платника податку на обліку в податкових органах, розміщених на території проведення АТО, з урахуванням чого колегія суддів вважає, що доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду під час розгляду зразкової справи, - рішення від 30.03.18р. (справа №Пз/9901/22/18 (812/292/18), постановах Верхового Суду від 22.05.18р. у справі №805/3054/17-а, від 07.09.18р. у справі №805/8/17-а, від 24.10.18р. у справі №805/2170/17-а.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для формування контролюючим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.17р. №Ю-202-23 в оскаржуваній частині.

Щодо решти позовних вимог, то апелянтом не наведено обґрунтувань у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження судом першої інстанції доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Згідно частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Луганській області.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.18р. у справі №826/12810/17 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.18р. у справі №826/12810/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 20.11.2018