Справа № 428/12848/15-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2018 року

Київ

справа №428/12848/15-а

адміністративне провадження №К/9901/1207/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року (головуючий суддя - Василенко Л.А., судді - Гайдар А.В., Ястребова Л.В.) у справі

за позовом ОСОБА_2

до Сєвєродонецької міської ради Луганської області

третя особа - ОСОБА_3

про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2015 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Сєвєродонецької міської ради VII скликання № 5 від 10.12.2015 року «Про утворення постійних комісій міської ради та затвердження їх кількісного складу»; визнати протиправним та скасувати рішення Сєвєродонецької міської ради VII скликання № 6 від 10.12.2015 року «Про обрання персонального складу постійних комісій міської ради VII скликання»; визнати протиправним та скасувати рішення Сєвєродонецької міської ради VII скликання № 7 від 10.12.2015 року «Про обрання секретаря міської ради».

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що його за результатами чергових місцевих виборів 25.10.2015 року обрано та зареєстровано депутатом Сєвєродонецької міської ради VII скликання. 10 грудня 2015 року відбулося друге пленарне засідання першої сесії Сєвєродонецької міської ради VII скликання. На даному пленарному засіданні відповідачем були прийняті спірні рішення. Позивач вважає, такі рішення протиправними, оскільки вони були прийняті відповідачем з грубим порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Регламенту Сєвєродонецької міської ради, з перевищенням своїх повноважень, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області VII скликання № 5 від 10.12.2015р. «Про утворення постійних комісій міської ради та затвердження їх кількісного складу», визнано протиправним та скасовано рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області VII скликання № 6 від 10.12.2015р. «Про обрання персонального складу постійних комісій міської ради VII скликання», визнано протиправним та скасовано рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області VII скликання № 7 від 10.12.2015р. «Про обрання секретаря міської ради».

4. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень було порушено вимоги діючого законодавства та Регламенту Сєвєродонецької міської ради VI скликання.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

6. ОСОБА_3 також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради VII скликання № 7 від 10.12.2015 року «Про обрання секретаря міської ради» та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради VII скликання № 7 від 10.12.2015 року «Про обрання секретаря міської ради».

7. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року задоволено апеляційні скарги ОСОБА_3 та Сєвєродонецької міської ради Луганської області, скасовано постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2016 року у справі № 428/12848/15-а. Прийняту нову постанову, якою відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень Сєвєродонецької міської ради Луганської області.

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року скасувати, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

9. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року задоволено заяву Сєвєродонецької міської ради Луганської області про відкликання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Сєвєродонецької міської ради Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2016 року у справі №428/12848/15-а повернуто Сєвєродонецькій міській раді Луганської області.

10. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3, скасовано постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2016 року у справі №428/12848/15-а за позовом ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування рішень.

11. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволені позовних вимог, зазначив, що депутати не наділені повноваженнями вимагати усунення порушення законності допущених колегіальним органом шляхом індивідуального звернення до суду з адміністративним позовом. У даному випадку позивач звернувся за захистом не особистих порушених прав або інтересів як фізична особа, а як особа, наділена депутатськими повноваженнями, яка безпосередньо приймає участь в пленарних засіданнях ради.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

12. ОСОБА_2 (далі - скаржник) у грудні 2017 року звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року.

13. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року та направити справу на новий розгляду до суду апеляційної інстанції.

14. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник посилається на те, що ОСОБА_3 оскаржував рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради VII скликання № 7 від 10.12.2015 року «Про обрання секретаря міської ради». Зазначає, що він, як депутат Сєвєродонецької міської ради на час звернення до суду, має право в порядку, вставленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що порушені його права, свободи або інтереси. При цьому, вказує на те, що він звернувся до суду у зв'язку з порушенням його особистих прав як депутата та з мотивів невідповідності рішень Сєвєродонецької міської ради.

15. Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2018 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

16. ОСОБА_2 за результатами чергових місцевих виборів 25.10.2015 року обраний та зареєстрований депутатом Сєвєродонецької міської ради VII скликання.

17. 10 грудня 2015 року відбулося друге пленарне засідання першої сесії Сєвєродонецької міської ради VII скликання.

18. На даному пленарному засіданні Сєвєродонецькою міською радою були прийняті наступні рішення:

18.1. - № 5 від 10.12.2015 року «Про утворення постійних комісій міської рад та затвердження їх кількісного складу». Вказаним рішенням вирішено утворити сім постійних комісій міської ради: 1.1 комісія мандатна, з питань депутатської діяльності, етики, по роботі ради та гласності у кількості 5 депутатів; 1.2 комісія з питань планування бюджету та фінансів у кількості 5 депутатів; 1.3 комісія по управлінню житлово-комунальним господарством, власністю, комунальною власністю, побутовим та торгівельним обслуговуванням у кількості 5 депутатів; 1.4 комісія з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, охорони навколишнього середовища, та розвитку селищ у кількості 6 депутатів; 1.5 комісія з питань охорони здоров'я та соціального захисту населення, освіти, культури, духовності, фізкультури, спорту, молодіжної політики у кількості 5 депутатів; 1.6 комісія по забезпеченню законності, правопорядку, охорони прав, свобод та законних інтересів громадян у кількості 5 депутатів; 1.7 комісія з промисловості, транспорту та зв'язку, економічного розвитку, інвестицій, міжнародного співробітництва у кількості 5 депутатів;

18.2. - № 6 від 10.12.2015 року «Про обрання персонального складу постійних комісій міської ради VII скликання». Вказаним рішенням вирішено затверджено персональний склад постійних комісій міської ради: 1) комісія мандатна, з питань депутатської діяльності, етики, по роботі ради та гласності: ОСОБА_4, обрана від ПП «Об'єднання «Самопоміч»; ОСОБА_5, обраний від ПП «БПП «Солідарність»; ОСОБА_6, обраний від ПП «Наш край»; ОСОБА_7, обрана від ПП «Наш край»; ОСОБА_8, обрана від ПП «Наш край»; 2) комісія з питань планування бюджету та фінансів: ОСОБА_9, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_10, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_11, обрана від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_12, обраний від ПП «ВО «Батьківщина»; ОСОБА_13, обраний від ПП «Наш край»; 3) комісія по управлінню житлово-комунальним господарством, власністю, комунальною власністю, побутовим та торгівельним обслуговуванням: ОСОБА_14, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_15, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_16, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_17, обраний від РП Олега Ляшка; ОСОБА_18, обраний від ПП «Наш край»; 4) комісія з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, охорони навколишнього середовища, та розвитку селищ: ОСОБА_19, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_20, обрана від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_21, обрана від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_22, обрана від ПП «Наш край»; ОСОБА_23, обрана від ПП «БПП «Солідарність»; ОСОБА_3, обраний від ПП «Опозиційний блок»; 5) комісія з питань охорони здоров'я та соціального захисту населення, освіти, культури, духовності, фізкультури, спорту, молодіжної політики: ОСОБА_24, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_25, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_26, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_27, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_28, обрана від ПП «БПП «Солідарність»; 6) комісія по забезпеченню законності, правопорядку, охорони прав, свобод та законних інтересів громадян: ОСОБА_29, обрана від ПП «Наш край»; ОСОБА_30, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_31, обраний від ПП «Опозиційний блок»; ОСОБА_32, обраний від ВО «Батьківщина»; ОСОБА_33, обраний від ПП «Об'єднання «Самопоміч»; 7) комісія з промисловості, транспорту та зв'язку, економічного розвитку, інвестицій, міжнародного співробітництва: ОСОБА_34, обраний від РП Олега Ляшка; ОСОБА_35, обраний від ПП «Об'єднання «Самопоміч»; ОСОБА_36, обрана від ПП «Наш край»; ОСОБА_2, обраний від ПП «Наш край»; ОСОБА_37, обраний від ПП «БПП «Солідарність» ;

18.3. - № 7 від 10.12.2015 року «Про обрання секретаря міської ради», яким вирішено обрати секретарем Сєвєродонецької міської ради VII скликання ОСОБА_3, обраного від міської організації політичної партії «Опозиційний блок».

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

19. Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Частина 2 статті 55 Конституції України: кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

21. Частина 1 статті 10 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування»: сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

22. Пункт 30 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування»: виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: прийняття рішень про звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів;

23. Частина 10 статті 59 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування»: акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

24. Частина 2 статі 2 Закону України від 11 липня 2002 року № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад»: депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

25. Стаття 11 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»: у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право: 1) офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; 2) брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу; 3) порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення; 4) доступу до засобів масової інформації комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою; 5) вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов'язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

При здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

Депутат місцевої ради є відповідальним перед виборцями свого виборчого округу і їм підзвітним. У своїй роботі у виборчому окрузі взаємодіє з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами самоорганізації населення, трудовими колективами, об'єднаннями громадян.

26. Стаття 15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»: депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об'єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов'язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.

У разі невжиття відповідних заходів посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та керівники правоохоронних і контролюючих органів, до яких звернувся депутат місцевої ради, несуть адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законом.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

28. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

29. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

30. З наведених приписів законодавства випливає, що питання звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади може бути вирішено на пленарних засіданнях відповідної ради.

31. Саме відповідні Ради, а не окремі депутати, згідно ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування» є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наділені в силу Закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

32. Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) в суді може бути реалізоване шляхом представництва. При цьому, депутат місцевої ради не уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

33. Конституційний Суд України в рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 вирішив, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

34. Також вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, Конституційний Суд України в п.4.1 рішення від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

35. На підставі викладеного, з урахуванням приписів ст.ст. 2, 6, 11 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017р.), слід дійти висновку, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

36. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

37. Однак, порушення вимог Закону діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

38. З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

39. Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

40. Повідомлені ОСОБА_2 у позовній заяві та касаційній скарзі обставини не вказують на порушення його конкретних індивідуальних прав при прийнятті спірних рішень, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову.

41. Щодо посилання скаржника на те, що суд апеляційної інстанції переглянув постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2016 року поза межами апеляційної скарги ОСОБА_3, Суд зазначає, що за приписами ч.1 ст.195 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017р.) суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

42. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи.

43. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

44. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року - без змін, оскільки судом апеляційної інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

45. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

46. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

47. Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року - залишити без змін.

48. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа