Справа № 536/1015/18
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1015/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у Вінницькій області про поновлення строку та про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

У червні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у Вінницькій області про поновлення строку та про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 28.05.2018 року приблизно о 10.50 годин він керував порожнім вантажним транспортним засобом (бензовоз) ОСОБА_3, державний номерний знак 52370АО на автошляху М-12 біля с.Корделівка і змушений був зупинитися, оскільки у звязку з поганим дорожнім покриттям на транспортному засобі виникли несправності, а саме зник лівий поворот і аварійна світлова сигналізація. В цей час до його автомобіля підїхав патрульний автомобіль і не назвавшись, не повідомивши про причини, а також нічого не пояснюючи почали вимагати предявити документи, він намагався пояснити, що він не може продовжувати рух з певними несправностями, що зупинився вимушено, що бензовоз порожній, що він зараз виправить поломку і поїде в подальшому напрямку, але інспектор взагалі не бажав з ним спілкуватися і як тільки він надав для огляду свої документи, інспектор лише сфотографував їх, і патрульний автомобіль поїхав.

А вже 06.06.2018 року він поштою отримав копію постанови, відповідно до змісту якої він перевозив небезпечний вантаж - бензин моторний здійснив зупинку та подальшу стоянку в межах населеного пункту, тим самим порушив п.22.5 ПДР України за що ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким: Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 419315 від 28.05.2018 року.

Справу про адміністративне правопорушення за постановою серії ЕАА № 419315 від 28.05.2018 року закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник УПП у Вінницькій області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з'ясованих в судовому засіданні обставин.

Неподання відповідачем відзиву на позов суд кваліфікує як визнання позову.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 28.05.2018 року приблизно о 10.50 годин позивач керував порожнім вантажним транспортним засобом (бензовоз) ОСОБА_3, державний номерний знак 52370АО на автошляху М-12 біля с.Корделівка і змушений був зупинитися, оскільки у звязку з поганим дорожнім покриттям на транспортному засобі виникли несправності. В цей час до його автомобіля підїхав патрульний автомобіль та почали вимагати предявити документи. Коли позивач надав для огляду свої документи, інспектор лише сфотографував їх, і патрульний автомобіль поїхав.

06.06.2018 року позивач поштою отримав копію постанови, відповідно до змісту якої він перевозив небезпечний вантаж - бензин моторний здійснив зупинку та подальшу стоянку в межах населеного пункту, тим самим порушив п.22.5 ПДР України за що ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

За змістом ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції протокол не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З постанови ЕАА № 419315 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, вбачається, що відповідно до приписів ст. 283 КУпАП, в ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, які були використані під час встановлення правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, не зазначивши в оскаржуваній постанові технічний засіб яким здійснено фото або відеозапис, які були використані під час встановлення правопорушення, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв всупереч приписам ст.283 КУпАП.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Так, статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інших доказів, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статті 132-1 КУпАП, відповідачем не надано.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, не надав доказів правомірності свого рішення.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАА № 419315 від 28 травня 2018 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.132-1 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України», -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Вінницькій області ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у Вінницькій області про поновлення строку та про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 419315 від 28.05.2018 року.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за постановою серії ЕАА № 419315 від 28.05.2018 року закрити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_4