Справа № 200/10598/18-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р. Справа№200/10598/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. при секретарі судового засідання Столяренко Я.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення

за участю:

позивача - ОСОБА_1

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування висновку від 25.08.2018 про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб № 798 від 02.11.1985, актового запису про розірвання шлюбу № 343 від 18.07.1990, актового запису про шлюб № 19 від 16.01.1998, а саме виправити національність з «росіянка» на «німка»; зобов'язання внести зміни до актового запису цивільного стану про шлюб № 798 від 02.11.1985 шляхом внесення змін до графи "національність" нареченої - ОСОБА_3 з "росіянка" на "німка"; до актового запису про розірвання шлюбу № 343 від 18.07.1990 шляхом внесення змін до графи "національність" дружини - ОСОБА_4 з "росіянка" на "німка"; до актового запису про шлюб № 19 від 16.01.1998 шляхом внесення змін до графи "національність" нареченої - ОСОБА_4 з "росіянка" на "німка".

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що за національністю є німкою по материнській лінії, факт належності останньої до національності німка встановлений рішенням суду. Позивач вихована у традиціях німецького народу, відносить себе до цієї національності, у зв'язку з чим не погоджується із записами в актових записах, де вказана її національність по лінії батька - «росіянка».

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні її позову.

Відповідач до судового засідання не з'явився, у наданій до суду заяві пояснив, що підстав для внесення змін до актових записів щодо національності позивача немає, оскільки чинним законодавством взагалі не передбачено необхідності внесення відомостей про національність до актових записів. Крім цього, помилки відповідача у внесенні таких відомостей до спірних актових записів немає. Позивач має право на відновлення національності у судовому порядку.

Також в отриманих судом заявах відповідач просив розглянути справи без участі його представника.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 22.10.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні на 29.10.2018. 29.10.2018 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15.11.2018.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1), позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; є громадянкою України.

У актовому записі про народження позивача № 535 від 15.06.1966 містяться відомості про батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_5 за національністю є росіянином, ОСОБА_6 - українкою.

02.11.1985 внесено актовий запис про шлюб № 798, зареєстрований між ОСОБА_7 та позивачем, а 18.07.1990 - актовий запис № 343 про розірвання цього шлюбу, де національністю позивача вказано «росіянка».

16.01.1998 внесено актовий запис про одруження № 19 ОСОБА_8 із позивачем, де її національністю також визначено «росіянка».

18.01.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області прийнято рішення у справі № 219/10085/16-ц про встановлення факту приналежності ОСОБА_6 (мати позивача) до національністю «німка» по лінії матері.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 798 від 02.11.1985, актового запису про розірвання шлюбу № 343 від 18.07.1990, актового запису про одруження № 19 від 16.01.1998, а саме виправити у графі її національності з «росіянка» на «німка», у відповідь на що отримала висновок відповідача від 25.08.2018 про відмову у внесенні вказаних змін.

У висновку зазначено, що зміна національності матері не може бути підставою для внесення змін до національності позивача, а саме - до актового запису про шлюб № 798 від 02.11.1985, актового запису про розірвання шлюбу № 343 від 18.07.1990, актового запису про одруження № 19 від 16.01.1998, оскільки помилки у діях відповідача у визначенні національністю позивача «росіянка» у цих актових записах не має. Так, національність позивача внесена до цих актових записів на підставі документів, що були надані станом на той час, а свою національність позивач сама обрала в межах національності своїх батьків при отриманні паспорту у 16 років.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до частини 1 статті 9 вказаного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено можливість внесення змін до актового запису, згідно якої внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Станом на час внесення спірних актових записів діяла Інструкція «Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 29 грудня 1984 року N 22/5, затверджена Міністром юстиції України, яка не містила вимог про внесення національності до актових записів про шлюб та його розірвання.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

Водночас, відповідно ст. 1 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

За приписами ст. 3 цього Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність.

Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (надалі - Правила), відповідно до яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством (п. 1.1).

Згідно з п. 1.5 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Відповідно до п. 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Відповідачем не заперечується факт подання позивачем разом із заявою про внесення змін до актових записів відповідних свідоцтв та рішення про встановлення факту відношення матері позивача до національності «німка».

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

З огляду на зазначене вище, а також враховуючи те, що мати позивача за національністю є німкою, наявність в позивача права вільно обирати та відновлювати національність, права на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність, про що також зазначив Верховний Суд в постанові від 01.02.2018 № 760/19921/16-ц, суд дійшов висновку про наявність підстав для зазначення національністю позивача у спірних актових записах «німка», а отже обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704.80 грн. відповідно до квитанції 0.0..1 від 11.10.2018, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Конституції України, Законів України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про національні меншини в Україні», Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання,затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, та керуючись статтями 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (НОМЕР_2, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) про скасування висновку та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Скасувати висновок від 25.08.2018 про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб № 798 від 02.11.1985, актового запису про розірвання шлюбу № 343 від 18.07.1990, актового запису № 19 від 16.01.1998, а саме виправити у графі "національність" з "росіянка" на "німка".

Зобов'язати Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внести зміни до:

актового запису цивільного стану про шлюб № 798 від 02.11.1985 шляхом внесення змін до графи "національність" нареченої - ОСОБА_3 з "росіянка" на "німка";

актового запису про розірвання шлюбу № 343 від 18.07.1990 шляхом внесення змін до графи "національність" дружини - ОСОБА_4 з "росіянка" на "німка";

актового запису про шлюб № 19 від 16.01.1998 шляхом внесення змін до графи "національність" нареченої - ОСОБА_4 з "росіянка" на "німка".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частині рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складений та підписано 26 листопада 2018 року.

Суддя Михайлик А.С.