Справа № 0540/5510/18-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року справа №0540/5510/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 р. у справі № 0540/5510/18-а (головуючий І інстанції Буряк І. В.) за позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення з вимогами про:

- визнання незаконними дій членів Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення в частині не продовження ОСОБА_2 компенсування оплати праці;

- скасування пункту 1 рішення від 12.10.2017 року № 4 Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення в частині не продовження компенсування оплати праці ОСОБА_2;

- зобов'язання членів Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення повторно розглянути питання щодо компенсування оплати праці протягом 1 року ОСОБА_2

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року позовна заява була повернута позивачці. Підставою для повернення позовної заяви став пропуск звернення ОСОБА_2 до суду за захистом своїх прав. При цьому суд першої інстанції вважав відсутніми причини поважності пропуску такого строку.

З ухвалою суду першої інстанції не погодилася позивачка. Звернулася з апеляційною скаргою у якій зазначила, що фактично, шестимісячний строк нею пропущений не був, оскільки вважає, що при розрахунку шестимісячного строку слід вирахувати строк, протягом якого позовна заява знаходилася у суді. Крім того, строк нею був пропущений у зв'язку з тим, що у неї виникли труднощі щодо отримання рішення відповідача, яке вона оскаржувала. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

31 жовтня 2017 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/3840/17-а позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху у зв'язку з несплатою судового збору.

17 листопада 2017 року провадження по справі №805/3840/17 було відкрито.

04 грудня 2017 року за заявою позивача провадження по справі №805/3840/17 було зупинено у зв'язку з направленням запиту до Костянтинівського міського центру зайнятості для витребування доказів.

11 грудня 2017 року провадження по справі №805/3840/17 також було зупинено для надання додаткових доказів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.12.2017 року у справі №805/3840/17-а позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду у зв'язку із поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду.

Ухвалою від 08.05.2018 року у справі №805/3085/18-а позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду: строкового договору від 05.12.2016 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; листа Костянтинівського міського центру зайнятості від 24.10.2017 року, з якого ОСОБА_1 стало відомо про рішення Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення при Донецькій обласній державній адміністрації від 12.10.2017 року № 4; копії паспорту та ідентифікаційного коду платника податків ОСОБА_1 завірених належним чином копії кожного з наданих до суду документів та підтвердження позивача відповідності копій письмового доказу оригінал, який знаходиться у нього; адміністративного позову із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих номерів засобів зв'язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача; документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Позивачем у встановлений судом строк та спосіб недоліки позовної заяви не усунені, отже позовну заяву повернуто позивачу.

Крім того, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/3085/18-а від 15.06.2018 року позовну заяву повернуто позивачу (ОСОБА_1.) з підстав не усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених ухвалою недоліків, а саме: шляхом надання до суду окремої заяви відповідно до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України про поновлення строку звернення з обґрунтуванням причин пропуску звернення до суду із даним позовом.

На виконання вимог ухвали суду від 16 липня 2018 року позивачем надіслано на адресу суду окреме клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, в якому причиною пропуску звернення до суду з цим позовом зазначено несвоєчасність надання рішення Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення при Донецькій обласній державній адміністрації від 12.10.2017 року №4.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року (яка є предметом оскарження) позовна заява повернута у зв'язку з пропуском строків звернення до суду без поважних причин.

Спірним по справі є питання віднесення до поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Позивач у апеляційній скарзі зазначає, що тривалий час не могла отримати рішення Донецького обласного координаційного комітету сприяння зайнятості населення при Донецькій обласній державній адміністрації від 12.10.2017 року № 4. Отримати цей доказ змогла лише після звернення в адміністрацію президента.

Після того, як отримала цей доказ знову звернулась до суду за захистом свого права.

Крім того, позивач зазначає, що якщо вирахувати час який справа знаходилася в провадженні у суді, то з моменту порушення її права вона не порушила строк звернення до суду.

Суд першої інстанції стверджуючи про відсутність поважних причин пропуску строку звертав увагу на те, що виходячи із норм процесуального закону розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. Також суд першої інстанції зазначив, що у справі №805/3085/18-а позов було залишено без розгляду на підставі заяви позивачки а тому обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами не було. Суд першої інстанції на підставі зазначеного вважав, що строк звернення до суду був пропущений ОСОБА_1 без поважних причин.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що починаючи з 31 жовтня 2017 року в Донецькому окружному адміністративному суді знаходилась у провадженні заява ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції вважає, що незважаючи на заяву про залишення справи без розгляду, з судових рішень убачається, що суд першої інстанції у справі № 805/3840/17 неодноразово зупиняв провадження по справі для витребування доказів. Цей факт підтверджує посилання позивачки на утруднення в отриманні доказів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на активну поведінку позивачки у своїх намірах на звернення до суду за захистом своїх прав та на збір доказів (не зважаючи на наявність у суду першої інстанції можливості витребування доказів за своєю ініціативою).

Європейський суд з прав людини у справі "CASE OF STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM", (Заява № 22083/93; 22095/93, рішення від 22 жовтня 1996 року) у п.50 зазначає, що право доступу до суду не є абсолютним і воно може підлягати обмеженням. Однак Суд має переконатися, що застосовувані обмеження не перешкоджають залишеним особі можливостям доступу (і не звужують їх) у спосіб чи мірою, що підривають саму суть цього права. Крім того, обмеження права на доступ до суду суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не має легітимної мети і якщо не забезпечено належного пропорційного співвідношення між використаними засобами та поставленою метою.

Враховуючи суть спору, а саме спір про соціальні виплати, поведінку заявниці, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції порушив принцип пропорційності з співвідношення між діями суду, який позбавив ОСОБА_1 доступу до правосуддя та намаганням позивачки звернутися до суду з метою захисту своїх прав, які полягають в отриманні соціальних виплат.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, рішення від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що «…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.»

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вирішуючи питання про поважність причин пропуску строків звернення до суду, не врахував поведінку позивачки, тривалість знаходження справи в провадженні суду та дійшов помилкових висновків, про відсутність поважних причин порушення строку звернення до суду.

Пунктом 1 частини другої статті 320 КАС України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо повернення позовної зяви неповно з'ясував обставини справи. При таких обставинах апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Керуючись статями 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 р. у справі № 0540/5510/18-а - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року у справі № 0540/5510/18-а - скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін