Справа № 815/1424/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1424/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О. Дата і місце ухвалення: 12:10, 29.05.2018р., м.Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря: Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АКС-ОДЕСА» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АКС-ОДЕСА» до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «АКС-ОДЕСА» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 26.10.2017 року та № від 23.11.2017 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 03.07.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «АКС-ОДЕСА» подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а також на не повне з'ясування судом обставин справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, з огляду на те, що товариством не було допущено порушень порядку обліку товарних запасів за місцем реалізації та порядку оприбуткування готівкових коштів. Товариство стверджує про виконання ним всіх дій щодо оприбуткування готівки та друкування фіскальних звітних чеків, забезпечення подання до органів фіскальної служби по дротових або бездротових каналах зв'язку фіскальних даних .

Крім того, апелянт зазначає, що облік товарних запасів здійснюється на підставі накладних, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника податків. Товариство вважає, що ним у встановленому порядку ведеться облік товарних запасів, у підтвердження чого були надані первинні документи. На думку позивача, не надання таких документів при проведенні перевірки не може бути підставою для висновку про порушення порядку обліку товарних запасів.

На підставі викладеного, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року та прийняття нової постанови - про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 13.10.2017 року по 20.10.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області, на підставі наказу про проведення фактичної перевірки ТОВ «АКС-ОДЕСА» від 13.10.2017 року, була проведена фактична перевірка аптеки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 1-А/4.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 20.10.2017 року, на підставі якого Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.10.2018 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 12580,50 грн. (а.с.15)

В ході вказаної перевірки встановлено порушення ТОВ «АКС-ОДЕСА» п. 2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, що виразилось у несвоєчасному оприбуткуванні сум готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій №р/3 від 08.06.2017р. на загальну суму готівкових коштів 2516,10 грн. згідно Z - звіту від 23.09.2017р. №02130.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що готівкові кошти фактично надійшли (отримані) 22.09.2017р., а оприбутковані в КОРО 23.09.2017р. в розмірі 2516,10 грн.

У зв'язку з цим, 26.10.2017 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до ТОВ «АКС-ОДЕСА» штрафних санкцій в сумі 12580,50 грн.

Крім того, у період з 13.10.2017 року по 20.10.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області, на підставі наказу про проведення фактичної перевірки ТОВ «АКС-ОДЕСА» від 13.10.2017р. №5073, була проведена фактична перевірка аптеки, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Польська 14.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 20.10.2017 року, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 року №, яким до ТОВ«АКС-ОДЕСА» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6066,22 грн.

В ході проведення перевірки було встановлено порушення ТОВ «АКС-ОДЕСА» ведення обліку товарних запасів на складах за місцем їх реалізації згідно відомостей ТМЦ на загальну суму 3033,11 грн., що є порушенням п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У зв'язку з цим, 23.11.2017 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до ТОВ «АКС-ОДЕСА» штрафних санкцій в сумі 6066,22 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог товариства про скасування податкових повідомлень-рішень, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення № від 23.11.2017р. та № від 26.10.2017р. є правомірними і скасуванню не підлягають.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне:

Одним з порушень, виявлених в ході проведення перевірки позивача, визначено порушення п. 2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, що виразилось у несвоєчасному оприбуткуванні сум готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій №р/3 від 08.06.2017р. на загальну суму готівкових коштів 2516,10 грн. згідно Z - звіту від 23.09.2017р. №02130.

Згідно пп. 2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (чинного на момент проведення перевірки позивача) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Системний аналіз положень п. 9 ст. 3 Закону та підпункту 2.6 Положення №637 свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13.03.2014 року у справі № 21-5а14.

Враховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду України, колегія суддів приходить до висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: 1) фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги); 2) відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Тобто, визначальним для правильного оприбуткування готівки є друк Z-звіту та внесення відповідного запису в КОРО в будь-який момент протягом дня, в якому одержані/видані готівкові кошти, але не пізніше 24 години.

В ході проведення перевірки ТОВ «АКС-ОДЕСА» податковим органом було встановлено, що готівкові кошти в сумі 2516,10 грн. фактично надійшли (отримані) 22.09.2017 року, однак оприбутковані товариством в КОРО 23.09.2017 року в розмірі 2516,10 грн.

Заперечуючи проти виявленого порушення, позивач посилався на те, що 22.09.2017 року зареєстрований РРО вийшов із ладу, що не дозволило товариству у той же день - 22.09.2017 року роздрукувати Z-звіт. Однак, після повернення з ремонту та підключення РРО, а саме, 23.09.2017 року, було роздруковано Z-звіт та оприбутковано готівку у розділі 2 КОРО на підставі вказаного Z-звіту від 23.09.2017 року.

З наданих позивачем доказів, а саме, з довідки фірми «Комес-електроник -2000» ПП вбачається, що зареєстрований за ТОВ «АКС-ОДЕСА» у період з 22.09.2017 року з 18.00 години до 21.00 години знаходився у ЦСО «Комес-електроник -2000» на ремонті, та 23.09.2017 року об 11 годині був переданий до аптеки та підключений для подальшої роботи, про що було здійснено відповідний запис у розділі 4 КОРО.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що неможливість роздрукування Z-звіту у зв'язку з перебуванням РРО у ремонті не звільняє позивача від обов'язку здійснювати оприбуткування готівкових коштів у день їх надходження у КОРО.

Так, порядок ведення книг обліку розрахункових операцій, в тому числі і у випадку виходу з ладу РРО, визначено наказом Міністерства фінансів України 14 червня 2016 року №547 «Про затвердження Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій» (далі - Порядок № 547).

Згідно п. 6 гл. 4 розділу ІІ Порядку №547 використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, - щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; - у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій.

При цьому, згідно п.п. 9, 10 гл. 4 розділу ІІ Порядку № 547 у розділі 3 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються розрахункові квитанції, використані під час відключення електроенергії або в період ремонту РРО. Графи 1-5 заповнюються до початку використання розрахункової книжки, графи 6-8 - до початку реєстрації розрахункових операцій за допомогою РРО після відновлення постачання електроенергії чи встановлення РРО після ремонту.

Якщо початок та закінчення одного циклу використання розрахункової книжки при відключенні електроенергії чи на період ремонту РРО припадають на різні робочі дні, за кожний робочий день у розділі 3 книги ОРО на РРО здійснюються окремі записи, при цьому графи 1, 2 заповнюються тільки в перший, а графа 8 - тільки в останній день одного циклу використання розрахункової книжки.

Крім того, на підставі даних розрахункових квитанцій щодня здійснюються записи в розділі 2; до запису за перший день слід включити дані про відповідні суми (графи 3 - 10) за контрольною стрічкою з початку робочого дня до моменту виходу з ладу РРО або відключення електроенергії. У записі за даними фіскального звітного чека, роздрукованого після відновлення роботи на РРО, необхідно зазначити, за які попередні дати підсумовані дані в цьому фіскальному чеку.

Відповідно до п. 11 гл. 4 розділу ІІ Порядку №547 у розділі 4 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються ремонти, роботи з технічного обслуговування, а також перевірки конструкції та програмного забезпечення РРО. Графи 1-5 заповнює особа, яка здійснює ремонт, технічне обслуговування або перевірку, графи 6 та 7 - працівник суб'єкта господарювання після відновлення працездатності РРО. У разі виходу РРО з ладу графи 1, 2 заповнює працівник суб'єкта господарювання безпосередньо після виходу РРО з ладу. За потреби до розділу 4 книги ОРО може вноситися додаткова інформація.

Слід, також, зазначити, що згідно п. 7 гл. 2 розділу ІІІ Порядку №547, сума готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків до початку робочого дня, вноситься суб'єктом господарювання протягом робочого дня або перебуває на місці проведення розрахунків на момент виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії, записується в корінець розрахункової квитанції з позначкою "Службове внесення". Сума готівки, що вилучається суб'єктом господарювання протягом робочого дня з місця проведення розрахунків, записується у корінець розрахункової квитанції з позначкою "Службова видача".

Таким чином, з аналізу положень Порядку № 547 вбачається, що в період ремонту РРО використовуються розрахункові квитанції, які повинні обліковуватись у розділі 3 книги ОРО, зареєстрованої на РРО.

При цьому, на підставі даних розрахункових квитанцій щодня здійснюються записи в розділі 2 КОРО.

До апеляційної скарги позивачем були додані копії розрахункових квитанцій від 22.09.2017 року № 302102, в якій зроблено запис про службове внесення в сумі 2516,10 грн. та № 302103, в якій зроблено запис про службову видачу на суму 1600 грн., а також квитанцію від 23.09.2017 року № 302104, в якій зроблено запис про службову видачу в сумі 1064,53 грн.

Позивач в апеляційній скарзі посилався на те, що товариством було дотримано вимоги Порядку №547 та фактично було оприбутковано готівкові кошти у КОРО після роздрукування Z-звіту від 23.09.2017 року.

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем до суду апеляційної інстанції докази не спростовують виявлене податковим органом порушення

Відповідно до Порядку №547 використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, а також облік розрахункових квитанцій, які використовуються в період ремонту РРО, у розділі 3 книги ОРО, зареєстрованої на РРО.

Позивачем не було дотримано вказаних положень Порядку № 547 та не здійснено облік готівкових коштів у день їх надходження, а саме - 22.09.2017 року на підставі розрахункових квитанцій.

Оприбуткування готівкових коштів у Книзі ОРО було здійснено товариством лише наступного дня - 23.09.2017 року, після роздрукування Z-звіту, що підтверджується самим позивачем у поданому позові та в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що товариством з обмеженою відповідальністю «АСК-Одеса» було несвоєчасно оприбутковано готівкові кошти у сумі 2516,10 грн. у книзі обліку розрахункових операцій, що є порушенням п. 2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637.

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що Головним управлінням ДФС в Одеській області було правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки, зокрема, п. 2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, у розмірі 12580,50 грн., а тому прийняте податкове повідомлення-рішення від 26.10.2018 року № є правомірним та скасуванню не підлягає.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що невірне зазначення відповідачем у розрахунку фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення від 26.10.2018 року № нормативно-правового акту, який регулює зазначені правовідносини, не спростовує встановлені під час перевірки порушення та не може бути підставою для скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення.

Що стосується правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення від 23.11.2017 року №, яким до ТОВ«АКС-ОДЕСА» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6066,22 грн., колегія суддів зазначає наступне:

В ході проведення перевірки податковим органом було виявлено порушення товариством п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що виразилось у порушенні ведення обліку товарних запасів на складах за місцем їх реалізації згідно відомостей ТМЦ на загальну суму 3033,11 грн.

У підтвердження вказаного порушення відповідачем були надані відомості від 13.10.2017 року, складені перевіряючими із зазначеннями найменуваннями товару його кількості і вартості.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилався на те, що згідно наданих документів (податкових накладних, внутрішніх накладних, що підтверджують переміщення товару та інших супровідних документів) та згідно відомості фактичних залишків товару на момент початку перевірки сума надлишку склала 3033,11 грн.

Пунктом 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 21 зазначеного Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у визначеному цією статтею розмірі.

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Таким національним положенням (стандартом) є затверджене наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 246 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 751/4044; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Положення (стандарт) 9), яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, фінансова санкція, встановлена статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного Положенням (стандартом) 9.

В акті перевірки відсутні зафіксовані факти порушення позивачем ведення обліку товарних запасів (не зазначено, в чому саме виразилось порушення порядку ведення обліку товарних запасів), їх невідповідність даним бухгалтерського обліку.

З наданої відповідачем відомості від 13.10.2017 року вбачається, що податковим органом було прийнято за надлишок ті товари, відносно яких у вказаній відомості у графі «назва постачальника» відсутні відповідні записи.

Зазначене дає підстави для висновку, що податковим органом віднесено до залишків той товар, по якому були відсутні первинні документи, які і дають змогу ідентифікувати постачальників.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне:

Норма п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачає альтернативні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: облік товарних запасів на складах; облік товарних запасів за місцем їх реалізації; облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, і разом з цим, не містить імперативного припису щодо обов'язкового обліку товарних запасів виключно за місцем їх реалізації.

Облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій. При цьому, відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесено до порушень встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Крім того, законодавством не передбачено порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в реєстрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995 року, первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси підлягають обов'язковій передачі до архіву. Первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Таким чином, сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В свою чергу, до апеляційної скарги позивачем були надані копії видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, з відміткою про отримання позивачем товару, в яких зазначено адресу доставки - адресу торгового підрозділу позивача (м. Одеса, вул. Польська, 14).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позивачем належними доказами підтверджено облік товарних запасів на підставі первинних документів, а тому висновки податкового органу про допущення позивачем порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, за вищевказаних обставин справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 23.11.2017 року № про застосування до ТОВ«АКС-ОДЕСА» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6066,22 грн., у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Оскільки при розгляді справи судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи, тому, на підставі ст.317 КАС України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Судові витрати розподіляються за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АКС-ОДЕСА» задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «АКС-ОДЕСА» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 23 листопада 2017 року № .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АКС-ОДЕСА» (65012, м. Одеса, вул. Одеса-Головна, 35, ) судовий збір в сумі 2202,50 (дві тисячі двісті дві гривні 50 копійок) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук