Справа № 826/20359/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2018 року

м. Київ

справа №826/20359/16

адміністративне провадження №К/9901/52692/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів: Гриціва М.І., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження справу № 826/20359/16 за касаційною скаргою Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018 (суддя Грабовський В.А.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2018 у справі №826/20359/16 (колегія суддів у складі Ісаєнко Ю.А., Земляна Г.В., Мельничук В.П.) за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третьої особи ОСОБА_9, про зобов'язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_9 про зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію прав набувача ОСОБА_9. та провести реєстрацію прав відчуження майна ОСОБА_7, за спадкоємцем за заповітом, ОСОБА_4.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2018, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Корчинської Лілії Володимирівни від 13 червня 2016 року №30017803 про відмову у скасуванні. Зобов'язано Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) скасувати реєстрацію прав набувача майна ОСОБА_9 на 50/100 частини квартири АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Присуджено на користь ОСОБА_4 здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. з бюджетних асигнувань Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

3. 08.06.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відповідача на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2018.

4. У касаційній скарзі Відповідач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2018 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

5. Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2018 відкрито провадження у справі. Станом на 23.11.2018 відзив від Позивача не надходив

6. Відповідачем було заявлено клопотання про розгляд справи за його участі. Однак ухвалою Верховного Суду від 19.11.2018 в його задоволенні було відмовлено.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_7 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1.

8. 19.03.2013 між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 укладено договір довічного утримання (догляду), згідно якого ОСОБА_7 передає у власність ОСОБА_9., а остання приймає у власність 50/100 частин квартири за АДРЕСА_1, загальна площа 50/100 частин якої становить 22,98 кв.м.

9. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9. про розірвання договору та скасування державної реєстрації, позов задоволено частково, розірвано договір довічного утримання, який укладений між ОСОБА_7 до ОСОБА_9. від 19.03.2013, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ільяшовим О.В., зареєстрований в реєстрі за №703, в іншій частині позову відмовлено.

10. Відповідно до Заповіту від 13.09.2013, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ільяшовим О.В. та зареєстрований в реєстрі за №365, ОСОБА_7 заповіла ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті.

11. 10.06.2016 позивач на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц звернувся до Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з заявою за реєстраційним номером 17216409 про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_9. на об'єкт нерухомого майна: 50/100 частин квартири за АДРЕСА_1.

12. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.06.2016 №30017803 відмовлено позивачу у скасуванні державної реєстрації, у зв'язку з тим, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц містить в резолютивній частині вказівку лише про розірвання договору довічного утримання.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив про протиправність відмови відповідача у скасуванні державної реєстрації прав на нерухоме майно, 50/100 частин квартири за АДРЕСА_1 за ОСОБА_9., оскільки рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц розірвано договір довічного утримання, який був підставою такої реєстрації.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц розірвано договір довічного утримання, який був підставою реєстрації за ОСОБА_9. права власності на 50/100 частини квартири, а відтак рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Корчинської Лілії Володимирівни від 13.06.2016 №30017803 про відмову у скасуванні є протиправним та підлягає скасуванню.

15. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

16. Позивач на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц звернувся до державного реєстратора з заявою за реєстраційним номером 17216409 про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_9. на об'єкт нерухомого майна: 50/100 частин квартири за АДРЕСА_1.

17. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

18. Згідно з ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України (станом на момент виникнення спірних правовідносин), якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

19. Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц розірвано договір довічного утримання, який був підставою реєстрації за ОСОБА_9. права власності на 50/100 частини квартири, то відмова державного реєстратора у скасуванні реєстрації прав набувача за ОСОБА_9. є неправомірною.

20. Відтак, суд першої інстанції правомірно визнав протиправним та скасував рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Корчинської Лілії Володимирівни від 13.06.2016 року №30017803.

21. Стосовно доводів Відповідача про неправомірність висновків суду першої інстанції в частині того, що представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію прав набувача майна ОСОБА_9., то зазначені посилання не спростовують правомірність задоволення позовних вимог в частині, з урахуванням наявності рішення суду, яким розірвано договір довічного утримання.

22. Щодо посилань апелянта про те, що у випадку звернення позивача з відповідною заявою до будь-якого суб'єкта державної реєстрації прав, такий державний реєстратор може провести відповідні реєстраційні дії, то такий аргумент жодним чином не доводить правомірність відмови ОСОБА_4 в задоволенні заяви рішенням відповідача - Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.06.2016 № 30017803, та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду від 25.01.2018.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

23. Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки:

А) у зв'язку з тим, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 по справі № 758/13846/16-ц вирішено розірвати договір довічного утримання, а не скасувати, дане рішення не підпадає під підстави внесення запису про скасування державної реєстрації прав, визначені законодавством про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому Державний реєстратор діяв в межах наданих законом повноважень. При цьому, враховуючи положення ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Відповідач позбавлений можливості внести запис про скасування державної реєстрації прав;

Б) відповідно до абз. 2 п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, для державної реєстрації права власності у разі розірвання договору, за яким відбувся перехід права власності на нерухоме майно, на підставі рішення суду подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно відчужувача до укладення такого договору. Тобто, у державного реєстратора не було правових підстав для здійснення відповідних реєстраційних дій.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Оцінивши доводи касаційної скарги Суд дійшов висновку про їх часткову обґрунтованість з огляду на таке.

25. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц розірвано договір довічного утримання, який був підставою реєстрації за ОСОБА_9. права власності на 50/100 частини квартири, а відтак рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Корчинської Лілії Володимирівни від 13.06.2016 №30017803 про відмову у скасуванні є протиправним та підлягає скасуванню.

26. Згідно з абз.1 ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

27. Таким чином, суди попередніх інстанцій задовольняючи позов, фактично ототожнювали розірвання договору довічного утримання із такою підставою для скасування рішення про державну реєстрацію прав як скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію.

28. Проте таке ототожнення понять «розірвання договору» і «скасування документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав» не відповідає положенням чинного на той час законодавства.

29. Зокрема, цивільне законодавство України не передбачає можливості «скасування» договору довічного отримання (зокрема, це слідує з положень ст. 16 ЦК України, де визначений перелік способів захисту цивільних прав, а також положень Глави 57 «Довічне утримання (догляд)» ЦК України), натомість відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України встановлює можливість розірвання такого договору за рішенням суду. З матеріалів справи вбачається, що таким рішенням суду є рішення Подільського районного суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №758/13846/14-ц.

30. Згідно із ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

31. Таким чином, із фактом розірвання договору довічного утримання Цивільний кодекс України пов'язує набуття особою, яка передала це майно (відчужувач за договором довічного утримання), права власності на таке майно. Відтак, факт розірвання договору довічного утримання є підставою для виникнення права власності, а відповідне рішення суду - правовстановлюючим документом.

32. З огляду на вищевикладене, Суд доходить висновку, що спірні правовідносини регулюються не ст. 26 «Внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування», а ст. 27 «Підстави для державної реєстрації прав» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у п. 9 ч. 1 якої визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

33. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

34. Враховуючи наведене, державний реєстратор Корчинська Лілія Володимирівна діяла в межах наданих законодавством повноважень, а рішення про відмову у скасуванні запису про державну реєстрацію прав № 30017803 від 13.06.2016 є правомірним.

35. Щодо доводу, наведеного в п. 23-Б, то Суд відхиляє його з таких підстав. Рішення про відмову у скасуванні запису про державну реєстрацію прав № 30017803 державний реєстратор Корчинська Лілія Володимирівна прийняла 13.06.2016. При цьому в касаційній скарзі Відповідач посилається на норми п.67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, «для державної реєстрації права власності у разі розірвання договору, за яким відбувся перехід права власності на нерухоме майно, на підставі рішення суду подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно відчужувача до укладення такого договору», в редакції, яка стала чинною з 06.09.2016.

36. Тобто, на правовідносини, які є предметом розгляду даної справи, редакція Порядку №1127 від 06.09.2016 не поширюється.

37. Внесені до Порядку № 1127 зміни стосовно необхідності застосування ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до правовідносин, які виникають внаслідок розірвання цивільно-правового договору, покликані усунути неоднакове застосування положень вищезазначеного Закону, а не встановити нові правила щодо державної реєстрації судових рішень про розірвання цивільно-правових договорів, адже зміни до Порядку № 1127 не супроводжувалися змінами у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

38. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 349 КАС України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

39. Враховуючи наведене, Суд встановив неправильне застосування положень матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанції, та вважає за необхідне скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення

40. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

41. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018 було присуджено на користь ОСОБА_4 здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. з бюджетних асигнувань Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

42. Крім того, Відповідачем було сплачено судовий збір відповідно до платіжного доручення від 20.02.2018 №26 за подання апеляційної скарги у розмірі 826,80 грн., за подання касаційної скарги відповідно до платіжного доручення від 08.05.2018 №120 у розмірі 1102,40 грн. та відповідно до платіжного доручення від 03.07.2018 №207 у розмірі 1102,40 грн.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.

Скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2018 у справі №826/20359/16.

Ухвалити нове рішення. У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1. ІПН НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 3582 грн. 80 коп. (три тисячі п'ятсот вісімдесят дві гривні вісімдесят копійок) на користь Департаменту з питань державної реєстрації Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01044. Код ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя О.П. Стародуб