Справа № 824/213/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/213/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

21 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року (суддя Брезіна Т.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправними дій відповідача, що викладені в листі від 30.08.2017 р. №Б2766/0-2374/6-17 та зобов'язання повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив що підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладені у листі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 30.08.2017 р. №Б2766/0-2374/6-17, не входять до вичерпного переліку підстав, встановлених Земельним кодексом України.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, оформлену листом від 30.08.2017 р. №Б2766/0-2374/6-17 щодо відмови у задоволені заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) на території Мошанецької сільської ради, урочище "Біля курятника", Кельменецького району Чернівецької області (за межами населеного пункту). Зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) на території Мошанецької сільської ради, урочище "Біля курятника", Кельменецького району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Зокрема, апелянт зазначає, що до земельних ділянок, які передбачені для безоплатної передачі у власність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №413 від 07.06.2017 року та наказу Головного управління від 12.07.2017 року №126-од не включені земельні ділянки в межах Мошанецької сільської ради. Вважає, що ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області при наданні відповіді позивачу діяло в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

У відзиві, направленому до суду апеляційної інстанції на апеляційну скаргу відповідача, позивач вказує на те, що оскаржуване рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року прийняте обгрунтовано, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростованими під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.02.2015 р. ОСОБА_2 звернулась до Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області із заявою про висловлення позиції та завірення викопіювання із плану землекористування територіальної громади села для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) на території Мошанецької сільської ради, урочище "Біля курятника", Кельменецького району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

17.02.2017 р. Мошанецька сільська рада Кельменецького району Чернівецької області розглянула заяву позивача від 15.02.2015 р. та погодила можливість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) на території Мошанецької сільської ради, урочище "Біля курятника", Кельменецького району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

Відповідно до довідки Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 05.10.2017 р. №1468 визначено, що земельна ділянка, цільове призначення якої є ведення підсобного господарства загальною площею 1,11 га, розташована в урочищі "Біля курятника" Кельменецького району Чернівецької області, виділена згідно рішення виконкому №33 Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 21.07.2000 року.

30.08.2017 р. Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області розглянуло заяву позивача від 31.07.2017 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) на території Мошанецької сільської ради, урочище "Біля курятника", Кельменецького району Чернівецької області (за межами населеного пункту), за результатом чого позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою відмови вказано те, що під час розгляду поданих матеріалів встановлено, що вони не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

До матеріалів справи відповідач надав накази Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 12.07.2017 р. №126-од та від 09.11.2017 р. №276-од, яким затверджено перелік земельних ділянок, які пропонуються для передачі у власність у 3 кварталі 2017 року у Чернівецькій області. Вказаний перелік не містить земельних ділянок, які пропонуються для передачі у власність на території Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області.

Вважаючи вищезазначений лист ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області як відмову в задоволенні його заяви, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність рішення, викладеного в листі від 30.08.2017 р. №Б2766/0-2374/6-17 про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Зокрема, суд дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваної відмови відповідачем, надаючи перевагу постанові Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413, аніж Конституції України та Земельному кодексу України, порушено принцип пропорційності прийнятого рішення, який закріплений в ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Таким чином, оскільки встановлено, що під час прийняття оскаржуваної відмови Головним управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не дотримано вимог чинного законодавства, не вмотивовано підстави її прийняття, а посилання на Постанову №413 суд визнав безпідставними та необґрунтованими, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) на території Мошанецької сільської ради, урочище "Біля курятника", Кельменецького району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України.

Згідно з п."б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Кабінету міністрів Автономної Республіки Крим. Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином, законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) на території Мошанецької сільської ради, урочище "Біля курятника", Кельменецького району Чернівецької області (за межами населеного пункту) вмотивована тим, що місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки суперечить Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» (далі Постанова №413).

Вказаною постановою № 413 затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. Для реалізації Стратегії передбачено розроблення проектів нормативно-правових актів. При цьому, слід зазначити, що вказаний нормативно-правовий акт не регулює питання виділення землі для передач у власність, оскільки таке регулювання чітко передбачено Земельним кодексом України. Затверджена Постановою №413 Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними - це алгоритм дій уряду в майбутньому у цій сфері, а тому вона не містить правових норм для врегулювання цих відносин.

Згідно з ч. 3 ст. 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Таким чином, під час прийняття рішення про надання (або відмову у наданні) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області зобов'язане керуватись в першу чергу нормами Конституції України, як актом, що має найвищу юридичну силу, нормами Земельного кодексу України, який визначає порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та норми інших підзаконних нормативно-правових актів, які не суперечать Конституції України та Земельному кодексу України.

Наведена правова позиція також підтримана Верховним Судом, зокрема у постанові від 17.04.2018 року № 812/1557/17 ( №К/9901/33241/18).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що під час прийняття оскаржуваної відмови відповідачем, надаючи перевагу постанові Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413, аніж Конституції України та Земельному кодексу України, порушено принцип пропорційності прийнятого рішення, який закріплений в ч. 2 ст. 2 КАС України. І, як наслідок, в даному випадку відповідач не вирішив питання за результатом звернення позивача та не прийняв відповідного рішення згідно з вимогами ст.118 Земельного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність відмови в задоволенні заяви позивача, викладеної у листі від 30.08.2017 року за № Б2766/0-2374/6-17 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, оскільки судом встановлено, що під час прийняття оскаржуваної відмови Головним управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не дотримано вимог чинного законодавства, вимога позивача про зобов"язання відповідача повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є обгрунтованою.

Таким чином, підсумовуючи викладене, колегія суддів, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки останній всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.