Справа № 804/3323/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2018 року Справа № 804/3323/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ТОВ "Аттис Метал Груп" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аттис Метал Груп» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 26 червня 2017 року задоволено клопотання представника позивача та зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі № 808/102/17 за позовом ПП «НКПО «ТАТА» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.
З 15.12.2017 року діє нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 10 Розділу VII «Перехідні положення» якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
04 жовтня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.
Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням вимог ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За результатами документальної невиїзної перевірки ТОВ «Аттис Метал Груп» складено акт № 4253/04-36-14-15/33184311 від 21.04.2017 року.
Даним актом перевірки встановлені порушення:
- ч. 1 ст. 69, п. 1 ч. 1 ст. 279, ч. 7 ст. 280, ст. 295 Митного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про ставки вивізного (експортного) мита на брухт легованих чорних металів, брухт кольорових металів та напівфабрикати з їх використанням», що призвело до зниження податкового зобов'язання по сплаті вивізного мита за митними деклараціями від 16.01.2015 року № 110020000/2015/000024 та від 10.06.2016 року № 110040001/2016/000705 на загальну суму 82 853, 73 грн.
Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про його скасування.
Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року, відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
Згідно з ч. 4 ст. 69 Митного кодексу України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Відповідно до ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
За визначенням ч. 1 ст. 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
Частиною 6 статті 345 Митного кодексу України визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Відповідно до ч. 14 ст. 354 Митного кодексу України, в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.
Згідно з ч. 12 ст. 354 Митного кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов'язки, з урахуванням розгляду заперечень до акта (у разі їх наявності) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом Українидля надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству.
Відповідно до пп. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Відповідно до матеріалів справи, 16.01.2015 року та 10.06.2016 року ТОВ «Аттис Метал Груп», як особою, відповідальна за фінансове врегулювання, для здійснення митного оформлення товару подано митні декларації № 110020000/2015/000024 та № 110040001/2016/000705, якими заявлено до митного оформлення «Феросицилій низькокремнієвий. Марка феросплаву МФС-10».
В графі 31 Код товару митних декларацій № 110020000/2015/000024 від 16.05.2015 року та № 110040001/2016/000705 від 10.06.2016 року визначено код товару згідно УКТ ЗЕД 7202 29 90 00.
Судом встановлено, що в акті перевірки № 4253/04-36-14-15/33184311 від 21.04.2017 року зазначено, що перевіркою дотримання ТОВ «Аттис Метал Груп» вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації товару «Феросицилій низькокремнієвий. Марка феросплаву МФС-10» за митними деклараціями від 16.01.2015 року № 110020000/2015/000024 та від 10.06.2016 року № 110040001/2016/000705, встановлено заниження податкового зобов'язання зі сплати митних платежів на загальну суму 82 853,73 грн. внаслідок декларування вказаного товару за кодом УКТ ЗЕД 7202 29 90 00 (вивізне мито відсутнє) замість коду УКТ ЗЕД 7202 99 80 00 (ставка вивізного мита 15 %).
В зазначеному судовому рішенні надано правову оцінку обставинам визначення митним органом коду товару «Феросицилій низькокремнієвий. Марка феросплаву МФС-10» за УКТ ЗЕД, й саме по цьому товару донараховані податки й платежі в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.
В тому числі, під час судового розгляду відповідачем не доведено належними доказами правомірність віднесення такого товару до іншої позиції УКТ ЗЕД.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного суду України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийняття рішення, що було предметом оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 600,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 25.05.2017 року № 174868404.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1 600,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттис Метал Груп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30.10.2018 року.

Суддя Н.В. Боженко