Справа № 826/1592/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про передачу справи на розгляд

Великої Палати Верховного Суду

23 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 826/1592/16

адміністративне провадження № К/9901/62584/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів: Анцупової Т.О., Берназюка Я.О.,

розглянув у попередньому судовому засіданні справу № 826/1592/16 за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018 (колегія у складі суддів: Шурка О.І., Василенка Я.М., Степанюка А.Г.) у справі №826/1592/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпресів" про визнання протиправним та скасування рішення.

УСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпресів", в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень № 23144234 від 24.07.2015, за яким право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.12.2017).

2. Позов обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С., яка діяла як державний реєстратор, під час прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не були враховані положення ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким встановлено заборону примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

3. Крім того, за твердженнями представника позивача, державним реєстратором під час реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект» в рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки не було перевірено наявність всіх необхідних документів, які є підставою для проведення державної реєстрації на підставі договору іпотеки. Зокрема, представник позивача стверджує, що він не отримував від ТОВ «Кей-Колект» жодних письмових вимог про усунення порушень з вимогою про виконання порушеного зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого договором іпотеки, а також копію договору про відступлення Банком прав вимоги за іпотечним договором на користь ТОВ «Кей-Колект».

4. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2018 року позов задоволено.

5. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" подало апеляційну скаргу, в якій просило апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог або закрити провадження у справі.

6. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції про те, що даний спір може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, та дійшов висновку, що суттю даного спору є вирішення питання правомірності переходу права власності на нерухоме майно від позивача до третьої особи, що вказує на наявність спору про право.

7. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

8. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2018 року скасовано, провадження по справі закрито.

9. 28.09.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018.

10. Ухвалою Верховного Суду від 08.10.2018 відкрито провадження у справі.

11. У касаційній скарзі представник Позивача просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

12. Позивач вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про виникнення спірних правовідносин у зв'язку з невиконанням умов цивільно-правового договору. Крім того, Позивач вважає хибною думку суду апеляційної інстанції про те, що головним критерієм визначення юрисдикції є походження правовідносин, адже потрібно враховувати і суб'єктний склад. Саме тому дану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

13. Проводячи дії з підготовки справи до касаційного розгляду, колегією суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді встановлено, що заявник касаційної скарги оскаржує судові рішення з мотивів порушення судами правил предметної юрисдикції.

14. Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

15. Згідно зі ст. 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

16. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в ч. 1-4 ст.346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у ч. 5 або 6 ст. 346 цього Кодексу.

17. На підставі викладеного, беручи до увагу ту обставину, що скаржник оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № 826/1592/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись ст. 346, 347 КАС України, Суд -

У Х В А Л И В:

Справу 826/1592/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпресів", про визнання протиправним та скасування рішення передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя Я.О. Берназюк