Справа № 806/1685/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2018 року

Київ

справа №806/1685/16

адміністративне провадження №К/9901/38223/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуЖитомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області
на постановуЖитомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 (суддя - Д.М. Гурін)
та ухвалуЖитомирського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 (колегія суддів у складі: І.Г. Охрімчук, А.В. Жизневська, Т.С. Котік)
у справі № 806/1685/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Поліссяспецпартнер»
доЖитомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліссяспецпартнер» (далі - ОДПІ) звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - ОДПІ), у якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № від 15.07.2016.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті передчасно, оскільки визначені ними штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням № від 21.08.2015 є неузгодженими, тому що перебувають в процесі судового оскарження.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017, позов задоволено. Визнано протиправними і скасовані податкові повідомлення-рішення ОДПІ №, № від 15.07.2016, у зв'язку із тим, що станом на час їх прийняття, податкове повідомлення-рішення від 21.08.2015 № було неузгодженим, що позбавляло відповідача законних підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про нарахування штрафних санкцій.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказується, що штрафні санкції по несплаті грошових зобов'язань самостійно визначених позивачем та вчасно не сплачених правильно винесені на підставі вимог статті 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України). При цьому факт прострочення таких термінів сплати підтверджується відповідними квитанціями про сплату поданого зобов'язання.

Письмового відзиву або заперечень на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи й правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 29.06.2016 посадовими особами ОДПІ було проведено камеральну перевірку Товариства щодо несвоєчасності сплати податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення від 21.08.2015 року №, у зв'язку із чим складено акт №3740/12-04 (далі - акт), у якому зазначено про порушення платником податків термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 ПК України.

На підставі вказаного акта ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.07.2016 № про сплату штрафу у розмірі 10% у сумі 331 грн. 54 коп., за порушення строку сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток, а саме: за затримку на 19 календарних днів сплати грошових зобов'язань у сумі 3315 грн. 40 коп., та податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.07.2016 №, про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі 1695 грн. 95 коп., за порушення строку оплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, а саме: за затримку на 152 календарних днів сплати грошового зобов'язання у сумі 8479 грн. 75 коп.

Відповідно до положень пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено поняття податкового боргу як сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами пункту 56.18 статті 56 ПК України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку відносно того, що на момент проведення перевірки (29.06.2016) та прийняття відповідачем спірних у даній справі податкових повідомлень-рішень, податкові зобов'язання, які виникли на підставі податкового повідомлення-рішення від 21.08.2015 №, є не узгодженими, оскільки останнє було оскаржено до Житомирського окружного адміністративного апеляційного суду (справа №806/294/16), який постановою від 27.07.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016, скасував податкове повідомлення-рішення від 21.08.2015 № .

Відтак, відсутність податкового боргу унеможливлює нарахування штрафу відповідно до статті 126 ПК України.

Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, не спростованою доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України cуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 350, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду