Справа № 809/1044/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1197/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року, ухвалене суддею Гундяк В.Д., м. Івано-Франківськ, у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

18.06.2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача по утриманні з нього коштів у сумі 2443,55 грн. в розмірі 20% пенсії щомісячно, а постанову від 21 березня 2018 року № 150 незаконною та зобов'язати відповідача повернути йому безпідставно здійснені на виконання цієї постанови стягнення з 1 квітня 2018 року по дату прийняття постанови суду у даній справі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при настанні обставин, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, остання зобов'язана протягом визначеного строку повідомити орган пенсійного фонду про такі обставини. У разі невиконання такого обов'язку, що призвело до надмірної виплати пенсії, такі кошти можуть, в тому числі, стягуватися на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду. Позивач отримуючи призначену йому пенсію як непрацюючий пенсіонер, у липні 2016 року працевлаштувався у Долинському дитячому будинку «Теплий дім», але у визначений законом термін не повідомив орган Пенсійного фонду про своє працевлаштування. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що невиконання позивачем вказаних вимог беззаперечно є зловживанням з його боку, яке призвело до нарахування й виплати йому пенсії у більшому, ніж передбачений законом, розмірі, а відтак, оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень про утримання надміру виплачених сум пенсії є законним та обґрунтованим.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним, прийнятим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, ОСОБА_1 оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що період переплати йому пенсії згідно оскаржуваного рішення ніби то виник з 27.07.2016 по 31.03.2018. Що входить до цієї суми із зазначенням відповідного періоду судом безпідставно не досліджувалось. Водночас, 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій». Зокрема, ч.6 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено в наступній редакції: «З 1 жовтня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу)». Тобто отриманий ним дохід не міг бути підставою для будь-якого зменшення виплати мені пенсії. Відповідно будь-яка переплата за період з жовтня 2017 по квітень 2018 року не могла виникнути.

Крім того, апелянт звертає увагу, що затвердженою у Додатку 1 до Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, формою Рішення, передбачено надання йому місячного терміну для добровільного відшкодування коштів з часу мого повідомлення. У той же час, рішення ухвалене 23.04.2018, а стягнення вирішено проводити вже з 01.04.2018. Повідомлено його про рішення 16.05.2018. Відповідно жодних підстав проводити стягнення до 16.06.2018 у відповідача не було, а права позивача на добровільне відшкодування коштів, а не стягнення їх з пенсії порушено.

Стверджує, що він неодноразово надавав відповідачу інформацію про своє працевлаштування.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не застосовано вимоги ч.1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять не тільки від застрахованих осіб, а й від державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, роботодавців та ін.

Таким чином апелянт вважає, що відповідачем безпідставно прийнято рішення про утримання з нього виплат.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 06.04.2012 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Із наявної в матеріалах справи копії заяви про призначення/перерахунок пенсії видно, що позивач 13.03.2018 року звернувся до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із відповідною заявою, додавши до неї серед інших документів копію наказу від 26.07.2016 року №29-К (а.с.10-11).

Відповідно до наказу Долинського дитячого будинку «Теплий дім» від 26.07.2016 року №29-К ОСОБА_1 прийнято на посаду підсобного робітника з 27.07.2016 року (а.с.14).

Листом від 16.05.2018 року №251/с-15 Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області позивача повідомлено, що проводити йому перерахунок пенсії недоцільно, так як індивідуальний коефіцієнт заробітної плати є меншим від того, згідно якого обчислювалась пенсія на час розрахунку. Одночасно повідмлено про проведення перерахунку пенсійної виплати як працюючому пенсіонеру (а.с.12,13).

21.03.2018 року відповідачем прийнято оскаржене рішення №150 про утримання надміру виплачених сум пенсій, яким органом пенсійного фонду визначено суму передплати у розмірі 2443,55 грн., що підлягає поверненню у зв'язку з працевлаштуванням ОСОБА_1

Згідно ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Положеннями п.3 ч.2 ст.16 вказаного Закону передбачено, що застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

У відповідності до п.2.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок), у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).

Згідно абз.2 п.2.21 Порядку у разі працевлаштування (початку діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

Встановлено, що ОСОБА_1, отримуючи призначену йому пенсію як непрацюючий пенсіонер, відповідно до наказу Долинського дитячого будинку «Теплий дім» від 26.07.2016 року, працевлаштувався з 27.07.2016, але у визначений законом термін не повідомив орган Пенсійного фонду про своє працевлаштування.

Зазначені обставини призвели до надмірної виплати йому пенсії у розмірі 2443,55 грн. внаслідок проведеного перерахунку, адже, як зазначено вище, за умов працевлаштування позивач не мав права на перерахунок пенсії, який проводився виключно непрацездатним пенсіонерам.

Відповідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що при настанні обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, остання зобов'язана протягом визначеного строку повідомити орган пенсійного фонду про такі обставини. У разі невиконання такого обов'язку, що призвело до надмірної виплати пенсії, такі кошти можуть, в тому числі, стягуватися на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду.

Оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк не повідомив пенсійний фонд про своє працевлаштування, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання позивачем вказаних вимог є зловживанням з його боку, яке призвело до нарахування й виплати йому пенсії у більшому, ніж передбачений законом, розмірі, а відтак, оскаржуване рішення суб'єкту владних повноважень про утримання надміру виплачених сум пенсії є законним та обґрунтованим.

На думку суду апеляційної інстанції, позовні вимоги ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій є безпідставними, тому суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні таких.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі №809/1044/18 за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 20.11.2018р.