Справа № 344/6382/18
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6382/18
Провадження № 2-а/344/657/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Стефанець Г.Я.,

за участі представника позивача Бортника Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови державного виконавця від 26.04.2018 року по ВП № 56261142 про відкриття виконавчого провадження у частині стягнення виконавчого збору та зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області 14 травня 2018 року звернулось в суд з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови державного виконавця від 26.04.2018 року по ВП № 56261142 про відкриття виконавчого провадження у частині стягнення виконавчого збору та зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Справа перебувала у провадженні в судді ОСОБА_3

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.09.2018 року та наказом від 21.09.2018 року суддю ОСОБА_3 звільнено із займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку.

На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді ОСОБА_3

Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю - Бабій О.М.

10 жовтня 2018 року справу передано судді Бабій О.М.

11 жовтня 2018 року суддею прийнято до провадження вказану адміністративну справу, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з урахуванням вимог ст.ст. 268-272, 287 КАС України.

Підготовче засідання призначено на 19 жовтня 2018 року.

19 жовтня 2018 року відкрито підготовче засідання та ухвалено про заміну відповідача з відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області на Управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Підготовче засідання відкладено на 31 жовтня 2018 року.

В підготовче засідання 31 жовтня 2018 року сторони не з'явились, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 22.11.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Скасувати постанову від 26.04.2018р. ВП №56261142 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.01.2018 року позов ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області, головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство внутрішніх справ України, Пенсійний фонд України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій задоволено частково. Зобов'язано головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 15.01.2016 перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015, постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268» та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 15.01.2016 (не зазначаючи кінцевого терміну), без обмеження будь-яким терміном, періодом, без обмеження граничного розміру пенсії (а.с.8-18).

На виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 25.01.2018 року ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії 10.04.2018 року. Доплату за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 у сумі 18013,58 грн. виплачено 18.04.2018 року.

Що стосується виплати підвищеної пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року то така виплата позивачем не здійснена з посиланням на абзац 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян».

Вказаною постановою передбачено, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01. по 31.12.2017;

з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Позивач зазначив, що виплату коштів в сумі 110501,76 грн. за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 донарахованих відповідно до постанови №103 (в т. ч. рішення суду від 25.01.2018 року за період з 15.01.2016 по 31.12.2017) буде забезпечено з 01.01.2019 у порядку і розмірі передбаченому пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

Оскільки рішення суду від 25.01.2018 року позивачем не було виконано, то 26.04.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2018 ВП № 56261142 та стягнуто виконавчий збір в сумі 14 892 грн. (а.с.6-7).

Такі дії та рішення державного виконавця є правомірними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п'ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Конкретний розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника-юридичної особи при виконанні рішення немайнового характеру, визначений частиною третьою статті 27 Закону № 1404-VIII - чотири мінімальні розміри заробітної плати, що на час виникнення спірних правовідносин становило 14 892 гривень.

Частиною дев'ятою статті 27 Закону встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданого позову, суд виходить з наступного.

Як вже вище було зазначено, позивач, пояснюючи обґрунтованість своїх вимог, стверджує, що рішення суду була виконано в частині та відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян», а тому, на його думку, у відповідача не було підстав зазначати в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього виконавчого збору, а слід було закрити виконавче провадження.

Втім, вказані доводи позивача не підтверджуються жодним належним доказом, оскільки, 10 квітня 2018 року позивачем було лише здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2, а 18 квітня 2018 року - виплачено доплату за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 18 013 грн. 58 коп.

07 травня 2018 року позивач письмово повідомив відповідача про те, що виплата коштів в сумі 110 501 грн. 76 коп. за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде забезпечено з 01.01.2019 року (а.с.19-20).

Отже, станом на дату винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що у цьому випадку жодних передбачених Законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження не встановлено, державний виконавець, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору не вбачається, тому й відсутні підстави і для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 24 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 18, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 241-246, 250 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови державного виконавця від 26.04.2018 року по ВП № 56261142 про відкриття виконавчого провадження у частині стягнення виконавчого збору та зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено, проголошено та підписано 22 листопада 2018 року.

Суддя Бабій О.М.