Справа № 2340/3073/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3073/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради Черкаської області, третя особа: міський голова міста Черкаси Бондаренко Анатолій Васильович про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Черкаської міської ради, третя особа: міський голова міста Черкаси Бондаренко Анатолій Васильович, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 2-2888 від 06.02.2018 р. «Про дострокове припинення повноважень секретаря Черкаської міської ради ОСОБА_2».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 р. позовну заяву повернуто у зв'язку із неусуненням недоліків.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що повернення позовної заяви з підстав пропущення позивачем місячного строку звернення до суду є порушенням його права на судовий захист. Так, апелянт зазначає, що його позовні вимоги не стосуються проходження ним публічної служби, а відтак адміністративний позов подано ним в межах шестимісячного строку.

Окрім того, апелянт зазначає, що суддя не здійснюючи розгляд справи по суті дійшла протиправного висновку, що права ОСОБА_2 як депутата оскаржуваним рішенням не порушено. Таким чином, суддя фактично надала оцінку доказам, не здійснюючи судового розгляду, чим позбавила позивача права на доступ до правосуддя.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018 р. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018 р. справу прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку ч. 3 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України як визначеного ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно з Указом Президента України від 29.12.2017 р. № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах», та призначено до судового розгляду.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно частини 2 ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, виходячи з наступного.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 р. позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було зазначити ідентифікаційний код відповідача, надати відомості про відсутність аналогічного спору, примірник позову із додатками для відповідача та третьої особи. Окрім того, позивачу необхідно було надати заяву про поновлення строку звернення до суду із обґрунтуванням поважності причин такого пропуску та наданням підтверджуючих доказів.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 р. позовну заяву повернуто у зв'язку із неусуненням позивачем недоліків позовної заяви, а саме: у зв'язку із неподанням заяви про поновлення строку звернення до суду.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем не подано заяви про поновлення строку звернення до суду із наданням підтверджуючих доказів.

Суд першої інстанції також зазначив, що права ОСОБА_2 як депутата Черкаської міської ради спірним рішенням не порушені, оскільки він є чинним депутатом міської ради від «БПП-Солідарність» та є членом комісії з питань економічного розвитку, інвестиційної політики, дерегуляції, бюджету, фінансів, тарифів та регуляторної політики, що підтверджується інформацією із сайту міської ради.

В контексті наведеного суд першої інстанції дійшов висновку, що спір стосується звільнення з публічної служби, а відтак позивачем пропущено передбачений законом місячний строк звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначено Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 7 червня 2001 року N 2493-III (надалі - Закон N 2493-III).

Відповідно до ст. 2 названого Закону посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно - розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Статтею 10 Закону N 2493-III передбачено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою.

Положення ч. 1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року280/97-ВР (надалі - Закон N 280/97-ВР) визначають, що секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного , міського голови.

Крім загальних підстав, передбачених КЗпП України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі та в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", що передбачено ст.20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону N 280/97-ВР обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Частиною 5 ст. 50 Закону N 280/97-ВР визначено, що повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону N 2493-III, крім загальних підстав, передбачених КЗпП України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими Законами України.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що служба в органах місцевого самоврядування посадової особи місцевого самоврядування є публічною службою та припиняється на підставі та у спосіб, визначеними чинним законодавством.

Так, Черкаською міською радою 06.02.2018 р. за № 2-2888 прийнято рішення «Про дострокове припинення повноважень секретаря Черкаської міської ради ОСОБА_2». Вказаним рішенням ОСОБА_2 виключено із складу виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Отже, фактично вказаним рішенням позивача звільнено зі служби в органах місцевого самоврядування з посади секретаря Черкаської міської ради.

Таким чином, оскільки дані правовідносини пов'язані із припиненням повноважень позивача, тобто звільненням його з посади в органах місцевого самоврядування, відповідно слід дійти висновку, що на дані правовідносини розповсюджується місячний строк звернення до суду, передбачений ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з пояснень представника позивача, позивач оскаржуване рішення не отримував у зв'язку із чим був позбавлений права на його вчасне оскарження.

Представник позивача зазначає, що про оскаржуване рішення йому стало відомо після звернення його адвоката до Черкаської міської ради із запитом про надання публічної інформації від 01.08.2018 р. (вх. МВК № 5509-2 від 01.08.2018 р.).

До суду позивач звернувся 29.08.2018 р., що підтверджується відбитком вхідного штемпеля Черкаського окружного адміністративного суду за вх. № 20716/18.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" вказав,що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. З рішення Європейського суду з прав людини від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" вбачається, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В контексті наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко