Справа № 817/1443/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1752/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі за позовом Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Лайф» про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені,-

суддя в 1-й інстанції Щербаков В.В.,

час ухвалення рішення - 30.07.2018 року,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 15.08.2018 року,

в с т а н о в и в :

Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з адміністративним позовом до ТзОВ «СВ Лайф» про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 27.02.2018 відповідачем до Рівненського ОВ ФСЗІ було подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік, в якому вказана середньооблікова кількість штатних працівників 3 особи, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність. Так, за даним звітом, кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність і мають працювати на робочих місцях - 4 особи, тобто одна особа не працевлаштована. ТОВ "СВ Лайф" формально подало до центру зайнятості вакансії, які не відповідають належним умови для працевлаштування інвалідів, тобто штучно створює несприятливі умови для працевлаштування інвалідів. В результаті недотримання вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 №875-XII до ТОВ "СВ Лайф" було застосовано адміністративно-господарську санкцію та за порушення терміну сплати даної санкції нараховано пеню. Обов'язок із працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого законом нормативу покладається виключно на суб'єкта господарювання, а служба зайнятості є посередником між роботодавцем та інвалідом, та лише сприяє працевлаштуванню інвалідів, які знаходяться на обліку та зареєстровані як безробітні.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.02.2018 ТОВ "СВ Лайф" до Рівненського ОВ ФСЗІ було подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік (а.с.8).

Із поданого відповідачем звіту форми №10-ПІ вбачається наступне:

- середньооблікова чисельність штатних працівників становить - 107 осіб;

- середньооблікова чисельність штатних працівників підприємства, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить - 3 особи;

- кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 №875-XII (надалі Закону №875-XII) - 4 особи;

- фонд оплати праці штатних працівників становить - 4228,30 тис.грн.;

- середньорічна заробітна плата штатного працівника - 39517грн.

За невиконання нормативу працевлаштування інвалідів, встановленого Законом №875-XII в кількості - 1 особа, Рівненським ОВ ФСЗІ до ТОВ "СВ Лайф" було застосовано адміністративно-господарська санкція в сумі 39516грн.

Разом з тим, за порушення ТОВ "СВ Лайф" терміну сплати адміністративно-господарської санкції Рівненським ОВ ФСЗІ нараховано пеню в сумі 260,81грн. (а.с.9).

Згідно з ч.3 ст.18 Закону №875-XII, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.18-1 Закону №875-XII, державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Статтею 19 Закону №875-XII встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (ч.1), а також самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (ч.2).

Згідно з ч.1 ст.20 Закону №875-XII, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону №875-XII, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та іншими законами України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом з тим, статтею 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1). Учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч.2).

За змістом статті 18-1 Закону №875-XII, пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.50 Закону України "Про зайнятість населення", від 05.07.2012 №5067-VІ, роботодавці зобов'язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Згідно з вимогами Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316, форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким чином, періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а встановлено лише, що така звітність подається не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у строк не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії, він виконав обов'язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно зі звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік форми №10-ПІ, відповідачем створено 4 робочих місця для інвалідів, одне з яких є вакантним.

Як на підставу нарахування адміністративно-господарської санкції та пені позивач посилається на лист Рівненського міського центру зайнятості від 08.05.2018 №02-17/698 (а.с.13), згідно з яким ТОВ "СВ Лайф" протягом 2017 року подало звітність за формою 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" на 55 вакансій, але без зазначення кількості осіб, які мають додаткові гарантії щодо сприяння працевлаштуванню, в тому числі для осіб з інвалідністю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підтвердження того, що вказані робочі місця були створені відповідачем саме у 2017 році в матеріалах справи не знайшло свого підтвердження. Адже якщо такі робочі місця були створені ним до 2017 року та відповідно було подано до державної служби зайнятості звітність форми №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у строк не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії, то він позбавлений обов'язку періодично подавати таку звітність, якщо станом на 2017 рік дані робочі місця жодного разу не були заповнені.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі № 817/1443/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 21 листопада 2018 року.