Справа № 803/1873/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/291/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І.,Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,

з участю представника апелянта: Березної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року (суддя- Каленюк Ж.В., ухвалене в м. Луцьку о13:03, повний текст складено 09.07.2018р.) у справі №803/1873/16 за позовом ОСОБА_2 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016р. ОСОБА_2 звернулася позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року №160721-13, яким їй визначено грошове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік у сумі 25000,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 30 червня 2016 року №160721-13.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Як на доводи апеляційної скарги посилається на ті обставини, що з 01.01.2015 року набрала чинності стаття 267 Податкового кодексу України «Транспортний податок», якою введено в дію новий податок. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» внесено зміни в підп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України та викладено статтю у новій редакції, відповідно до якої об'єктом оподаткування визначено легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) періоду, вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою КМ України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки перемикання передач, пробігу та розміщується на його офіційному веб-сайті. Оскільки вказаний закон набрав чинності, опублікований належним чином та відсутнє рішення Конституційного суду України про визнання такого неконституційним, відповідачем правомірно застосовано положення вказаного закону до позивача. Також в даному випадку не відбувалась зміна елементів податку чи пільг, а введено новий податок - транспортний.

Представник апелянта в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити

Позивач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилась та явки представників в судове засідання не забезпечила, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у власності ОСОБА_2 у 2016 році перебував транспортний засіб марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 150, об'єм двигуна 2982 куб.см, 2013 року випуску. Зазначені параметри автомобіля підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а також довідкою Тойота Центр Луцьк «Автоконцепт» від 05 серпня 2016 року №129 (копії наявні в матеріалах справи).

30 червня 2016 року Ковельською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення №160721-13, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням податкового органу ОСОБА_2 звернулася в суд з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач жодними доказами не довів, що автомобіль позивача станом на 01 січня 2016 року мав середньоринкову вартість більшу ніж 1033500,00 грн., тобто, був об'єктом оподаткування транспортним податком, відтак податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України (далі - ПК України), зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування ПК України, стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

З 19 лютого 2016 року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Так, цією Методикою передбачено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньо ринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 «Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013 №403 (далі - Порядок), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля, з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Згідно пункту 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньо ринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Реєстраційним документом, у даному випадку, згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів» № 47 від 31.01.1992 року, з наступними змінами та доповненнями є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Аналіз наведених положень Методики свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Як видно з матеріалів справи, 22 лютого 2016 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) скерувала в адресу ДФС України лист №3252-08/4797-03, у якому довело інформацію щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішінформ»; інформацію щодо автомобілів, середньо ринкова вартість яких розрахована на основі інформації, отриманої з інших джерел; перелік автомобілів, вартість яких неможливо визначити.

Волинським окружним адміністративним судом ухвалою від 24 травня 2018 року було витребувано докази та Мінекономрозвитку повідомило, що ним було забезпечено роботу офіційного сайту в режимі, який давав змогу отримати інформацію про сереньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг. Відповідно до пунктів 5 і 6 Методики та інформації ДП «Держзовнішінформ» аналогічним легковому автомобілю марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 150, об'єм двигуна 2982 куб.см, є автомобіль марки TOYOTA, модель LC PRADO з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель.

Крім цього, як видно з інформації ДП «Держзовнішінформ», середньоринкова вартість автомобіля марки TOYOTA, модель LC PRADO з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель, автоматичною коробкою переключення передач, до одного року експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року.

Також, відповідно до листа Мінекономрозвитку в адресу ДФС України від 06 липня 2016 року №3252-08/20315-03, яким доведено уточнену інформацію щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких становила понад 750 мінімальних розмірів заробітної плати станом на 01 січня 2016 року, до таких автомобілів належить автомобіль марки TOYOTA, модель LC PRADO з об'ємом циліндрів двигуна 2,8 літра, дизель, автоматичною коробкою переключення передач, до двох років експлуатації.

Крім цього, як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи наявна довідка Тойота Центр Луцьк «Автоконцепт» від 07 грудня 2016 року №220, якою стверджується, що на момент останнього заїзду автомобіля позивачки- TOYOTA, модель LAND CRUISER 150 на станцію технічного обслуговування ТзОВ «Автоконцепт», який відбувся 06 грудня 2016 року, пробіг становив 88062 км. За розрахунком Мінекономрозвитку середньоринкова вартість такого автомобіля станом на 01 січня 2016 року становила 763973,44 грн. (з ПДВ), що безумовно менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року (тобто 1033500,00 грн.).

Врахувючи все вище викладене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 150, об'єм двигуна 2982 куб.см, 2013 року випуску, не міг бути об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, відтак податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року №160721-13 вірно скасовано.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року у справі №803/1873/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 21.11.2018р.