Справа № 815/2952/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 р.м. ОдесаСправа № 815/2952/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 30.11.2017 року №39 о/с, яким підполковника міліції ОСОБА_2, старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУ МВС України в Одеській області вважають звільненим з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів), згідно з п.п. 10, 11 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ»; зобов'язати Головне управління МВС України в Одеській області змінити підставу звільнення ОСОБА_2 у наказі від 04.11.2015 року №1271 о/с на п. 64 «з» Положення (у зв'язку із переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації); визнати протиправним (безпідставним) звільнення Головним управлінням Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 з посади старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУНП в Одеській області з 25.11.2015 року; поновити на посаді старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУНП в Одеській області з 25.11.2015 року; стягнути з Головного управління Національної поліції України в Одеській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2016 року по день фактичного поновлення на посаді, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення на зазначеній посаді.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення та відкрити провадження за адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за адміністративним позовом, судом першої інстанції, зокрема, враховано, що спір у цій справі пов'язаний з прийняттям позивача на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а отже для оскарження рішень чи дій суб'єкта владних повноважень у цій сфері відповідно до приписів ч. 5 ст. 122 КАС України встановлюється місячний строк з дня, коли позивач дізнався або міг дізнатись про порушення своїх прав та інтересів.

Оскільки, звертаючись до суду із цим позовом 19.06.2018 року, позивачем пропущено визначений строк, ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018 року залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_2 та позивачу наданий десятиденний термін з дня одержання ухвали, зокрема, для подання заяви про поновлення строку із наведенням обґрунтованих причин його пропуску.

06.07.2018 року на виконання вимог суду позивач подав заяву про усунення недоліків адміністративного позову, в обґрунтування якої, зокрема, послався на неправильність висновків суду щодо застосування до спірних правовідносин місячного терміну звернення до суду та, з огляду на те, що на спірні правовідносини розповсюджується загальний строк у шість місяців, позивач зазначив, що його звернення до суду із позовом відбулось з дотриманням цього строку.

Розглянувши заяву позивача та враховуючи, що позивач вимоги суду не виконав, заяву про поновлення строку звернення до суду не подав, ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 повернуто позивачу відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, а саме через порушення строку звернення із цим позовом та відсутністю підстав для поновлення цього строку.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення адміністративного позову не у повній мірі відповідають правилам адміністративного процесуального законодавства та належного з'ясування обставин справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Разом з цим, пропущення строків звернення до адміністративного суду не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС.

Водночас, обов'язок доведення обставин, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

При цьому, загальні правила, закріплені у вищенаведеній нормі адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом спору у цій справі є, зокрема, протиправність наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 30.11.2017 року №39 о/с про звільнення зі служби ОСОБА_2.

Отже, для звернення до суду із вказаними вимогами відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України встановлюється місячний термін з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав та інтересів.

Так, у позові позивач зазначає, що про оскаржуваний наказ від 30.11.2017 року №39 о/с він дізнався 03.01.2018 року.

Проте із позовом до суду позивач звернувся 19.06.2018 року, тобто із пропуском строку, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Причин, що перешкоджали звернутись до суду у визначений термін, позивач не навів як під час подання позовної заяви, так і на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху.

Разом з цим, позивач у позові просив суд зобов'язати Головне управління МВС України в Одеській області змінити підставу його звільнення у наказі від 04.11.2015 року №1271 о/с; визнати протиправним (безпідставним) його звільнення з посади старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУНП в Одеській області з 25.11.2015 року і поновити на цій посаді з зазначеної дати звільнення; стягнути з Головного управління Національної поліції України в Одеській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2016 року по день фактичного поновлення на посаді, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення на зазначені посаді.

Водночас, зі змісту адміністративного позову вбачається, що позовні вимоги щодо обов'язку Головного управління МВС України в Одеській області змінити підставу звільнення ОСОБА_2 у наказі від 04.11.2015 року №1271 о/с; протиправності (безпідставності) звільнення ОСОБА_2 з посади старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУНП в Одеській області з 25.11.2015 року і поновлення на цій посаді з зазначеної дати звільнення, випливають із вирішених в судовому порядку позовів позивача, поданих в межах адміністративних справ №815/6775/15, №815/6557/16.

Разом з цим, судом першої інстанції не з'ясовано питання щодо можливого вирішення спору в цій частині, характер заявлених вимог, у тому числі чи не були позовні вимоги пред'явлені у зв'язку із невиконанням судових рішень у вказаних адміністративних справах, а отже - необхідності застосування інших правил адміністративного процесуального законодавства під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Водночас, у позові позивач просив стягнути з Головного управління Національної поліції України в Одеській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2016 року по день фактичного поновлення на посаді, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення на зазначеній посаді.

Вказані вимоги у позові заявлені у зв'язку із неодержанням грошового забезпечення після поновлення позивача на посаді на виконання судового рішення по справі №815/6775/15 згідно наказу від 05.08.2016 року №76о/с та звільнення згідно наказу №77о/с, винесеного у цей же день.

При цьому, залишилось не з'ясованим судом першої інстанції питання, у тому числі щодо можливості застосування до зазначених вимог строку звернення до суду в один місяць, що свідчить про передчасність висновку суду про порушення позивачем терміну звернення до суду в цій частині.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно із ст. 320 КАС України недотримання судом першої інстанції вказаних правил адміністративного процесуального законодавства є підставою для скасування судового рішення, що перешкоджає провадженню у справі, з подальшим направленням справи на продовження розгляду.

У зв'язку із чим вимоги апелянта про відкриття провадження у справі за наслідками розгляду його скарги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підлягає частковому скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 320, ст. 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року - скасувати в частині повернення адміністративного позову ОСОБА_2 про зобов'язання Головного управління МВС України в Одеській області змінити підставу звільнення ОСОБА_2 у наказі від 04.11.2015 року №1271 о/с на п. 64 «з» Положення (у зв'язку із переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації); визнання протиправним (безпідставним) звільнення Головним управлінням Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 з посади старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУНП в Одеській області з 25.11.2015 року; поновлення на посаді старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУНП в Одеській області з 25.11.2015 року; стягнення з Головного управління Національної поліції України в Одеській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2016 року по день фактичного поновлення на посаді, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення на зазначеній посаді.

Справу в цій частині направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В іншій частині судове рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду в частині висновку про направлення справи на продовження розгляду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова апеляційного суду в частині висновку про залишення без змін судового рішення суду першої інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 22.11.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль