Справа № 1440/2187/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р. № 1440/2187/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянув в порядку у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, вул. Шевченка, 19, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56600

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.04.2018 № -1425,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.04.2018 № 0-1425 видане Головним управлінням ДФС У Миколаївській області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що при визначенні суми податкового зобовязання позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік, відповідач керувався рішенням Новопетрівської сільської ради від 17.02.2017 № 01 «Про місцеві податки і збори на території Новопетрівської сільської ради». Однак, вказане рішення не містить будь-яких норм щодо податкового періоду, до якого має застосовуватись таке рішення. За таких обставин, воно не може бути застосовано.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Надав відзив який обґрунтував тим, що відповідно до рішення Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 17.02.2017 № 1, встановлено ставку податку за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на нежитлову нерухомість , що є у власності громадян та фізичних осіб - підприємців у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року. Про прийняття вказаного рішення було повідомлено на сайті Новоодеської районної ради, де окрім цього було зазначено, що рішення Новопетрівської сільської ради від 17.02.2017 р. № 01 «Про місцеві податки і збори» було оприлюднене на інформаційних стендах сільської ради, які знаходитимуться там до прийняття нового рішення, а також те, що рішення сільської ради надано до Державної фіскальної служби та опубліковано на офіційному веб-сайті ДФС в розділі Рішення місцевих рад, про що Позивача було повідомлено Новопетрівською сільською радою (відповідь на запит вих. № 02/03-05 від 08.08.2018 року. Таким чином, позивачу на виконання пп.266.7.2 п.266.7 ст. 266 Податкового Кодексу правомірно сформовано податкове повідомлення-рішення від 27.04.2018 № 0-1425 про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нежитлове приміщення площею 2269,8 кв.м. на суму 72633,60 грн.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив таке.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення загальною площею 2269,80 кв.м. розташоване за адресою Миколаївська область, Новоодеський район, с. Новопетрівське, вул. Чапаєва, 42-А.

17.02.2017 Новопетрівською сільською радо прийнято рішенням № 01 «Про місцеві податки і збори на території Новопетрівської сільської ради», відповідно до якого встановлено ставку податку на нерухоме майно у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. оподаткування для нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб.

Зазначене рішення було оприлюднено на дошці оголошень в сільській раді, яка розташована на 1 та 2 поверсі та на сайті Новоодеської районної ради. Крім того, рішення сільської ради надано до Державної фіскальної служби та опубліковано на офіційному веб-сайті ДФС в розділі "Рішення місцевих рад".

27.04.2018 ГУ ДФС у Миколаївській області винесло податкове повідомлення-рішення № 0-1425 про визначення ОСОБА_1 грошового зобовязання з податку на нерухому майно відмінне від земельної ділянки на суму 72633,60 грн.

Відповідно до п.266.5.1. ст.266 ПК України ставки податку для обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких обєктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідні повноваження, їх розмежування між Верховною Радою та місцевими радами, зокрема, щодо податків, визначені в ст. 12 ПК України.

Згідно ст. 8 ПК України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України, податок на майно належить до місцевих податків. Відповідно до ст. 265 ПК України, однією із складових податку на майно є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 12.3.4., 12.3.5 ст.12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада обєднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обовязковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Таким чином, умовою застосування місцевого податку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в 2017 році, відповідно до пп. 12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України є офіційне оприлюднення рішення Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в строк до 15 липня 2016 року про встановлення ставок цього податку. В цьому випадку, сільрадою було видано рішення про встановлення місцевого податку аж 17.02.2017 року, та оприлюднено в офіційних друкованих засобах інформації.

Разом з тим, 20.12.2016 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" №1791-VIII (далі - Закон №1791-VIII), де в п. 4. Розділу II Прикінцевих та перехідних положень зазначено: "Установити, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Отже, з прийняттям Закону №1791-VIII для органів місцевого самоврядування відсутні законодавчі обмеження щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів та їх елементів.

Суд враховує, що відповідно до п.7.3 ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Таким чином, суд вважає, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" №1791-VIII від 20.12.2016 є законом з питань оподаткування, вносить зміни до ПК України, його положення неконституційними не визнані, відтак підстав для його неврахування відповідачем при визначенні позивачу спірного податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не було.

Окрім того, пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України визначено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Відтак, ПК України встановлено обов'язок громадянина сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік незалежно від термінів прийняття рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, 19, 134, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (вул. Шевченка, 19, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56600 ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник