Справа № 263/12577/18
Суддя: Шевченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/409/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Лапоног Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції роти №2 батальйону 1 УПП в Донецькій області Селіванової Євгенії Петрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтований тим, що 07.09.2018 року поліцейським капралом поліції роти 2 батальйону 1 УПП в Донецькій області Селівановою Є.П. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 583794 від 07.09.2018 p., відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень, за те, що він 07.09.2018 р. о 17:25:52 в м. Маріуполі, просп. Леніна (пр. Миру), 67, керуючи транспортним засобом, здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13. Правил Дорожнього руху України. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Зауважує, що він 07.09.2018 р. о 17:25:52, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, днз НОМЕР_1, рухався до відділення AT «Ощадбанк», що знаходиться за адресою просп. Леніна (Миру), 67 по тротуару за відсутності іншого під 'їзду для відвантаження офісного обладнання та меблів. Наголошує на положення п. 11.13 ПДР, відповідно до яких забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил. При вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідач повинен був довести протиправність правопорушення, проте відповідачем не було представлено йому будь-яких доказів безпосереднього вчинення ним правопорушення, а оскаржувана постанова містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце. На підставі викладеного просить скасувати постанову поліцейського капрала поліції роти №2 батальйону 1 УПП в Донецькій області Селіванової Є.П. від 07.09.2018 року серії ЕАВ № від 07.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності та задоволенням позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позов, в якому зазначено, що 07.09.2018 року під час патрулювання поліцейським роти №2 батальйону УПП в донецькій області Селівановою Євгенією Петрівною було помічено автомобіль, який рухався тротуаром за адресою пр. Миру біля буд. 67 та зупинився біля відділення АТ «Ощадбанк». Вказані обставини підтверджуються відеозаписом зробленим реєстратором встановленого закріпленому на однострої поліцейського, на якому вбачається як автомобіль порушника знаходиться на тротуарі, водій пояснює, що він заїхав до відділення АТ Ощадбанку з метою вивантаження тумбочки. При цьому були наявні вільні місця безпосередньо біля відділення АТ Ощадбанк, розташованого за адресою м. Маріуполь, пр. Металургів 67/30. Зауважено на безпідставність пояснень позивача, які він виклав у своїй позовній заяві, в частині відсутності під'їзду, оскільки відеозаписом вбачається наявність безпосередньо місця для зупинки транспортних засобів. У вказаному відеозаписі вбачається наявність можливості під'їзду до зазначеного будинку з іншої сторони. Інспектор, виявивши правопорушення, підійшов до водія автомобіля, представилася належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред'явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз'яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, ОСОБА_3 винесла, на місці вчинення правопорушення, відносно гр. ОСОБА_1, постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284 КУПАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови. Також зазначено, що з метою встановлення наявності запасного виходу в приміщені AT «Ощадбанк», розташованого за адресою м. Маріуполь пр. Миру 67/30 було направлено запит до керівництва Донецького обласного управління AT «Ощадбанк» для підтвердження інформації про наявність такого виходу, у зв'язку з чим розгляд справи відповідач просив перенести до отримання відповіді на запит.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що постановою поліцейського капрала поліції роти 2 батальйону 1 УПП в Донецькій області Селівановою Є.П. серія ЕАВ № 583794 від 07.09.2018 pоку ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень, за те, що він 07.09.2018 р. о 17:25:52 в м. Маріуполь, просп. Леніна (пр. Миру), 67, керуючи транспортним засобом, здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13. Правил Дорожнього руху України.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Що стосується клопотання відповідача про відкладення розгляду справи до отримання ним відповіді на запит, то слід зауважити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку зокрема з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до діючого законодавства посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Так, в оскаржуваній постанові серії ЕАВ № 583794 від 07.09.2018 pоку у графі «9. До постанови додається» ніяких відомостей не зазначено про відповідь на запит до керівництва Донецького обласного управління AT «Ощадбанк», до отримання якої відповідач просив відкласти розгляд справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки отримана у майбутньому відповідь є неналежними та недопустимими доказами наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

П. 11.13. ПДР України передбачено заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2та 26.3 цих Правил.

Відповідно до пунктів 26.1, 26.2та 26.3 ПДР України пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху. У житловій зоні забороняється: транзитний рух транспортних засобів; стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів; стоянка з працюючим двигуном; навчальна їзда; рух вантажних автомобілів, тракторів, самохідних машин і механізмів (крім тих, що обслуговують об'єкти і громадян, виконують технологічні роботи або належать громадянам, що проживають у цій зоні). У пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Виходячи з наведених норм законодавства та вищезазначених пояснень позивача, що він рухався до відділення AT «Ощадбанк», що знаходиться за адресою просп. Леніна (Миру), 67 по тротуару за відсутності іншого під 'їзду для відвантаження офісного обладнання та меблів до вказаного відділення, вбачається, що дії ОСОБА_1 відповідають п. 26.3 ПДР України, оскільки він здійснив в'їзд у пішохідну зону на транспортному засобу, який обслуговував підприємство, яке розташовані у зазначеній зоні.

При цьому, відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України, не доведено факт наявності іншого під'їзду до вказаного відділення AT «Ощадбанк».

Крім того, викладені ОСОБА_1 обставини підтверджується відеозаписом, доданим до відзиву відповідачем та зробленим реєстратором встановленого закріпленому на однострої поліцейського.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, відповідач як суб'єкт владних повноважень належним чином не виконав свій обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, та відповідно не довів наявність у діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення та порушення п. 11.13. ПДР України.

Відповідно до п.п.2,3 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2, 72-77, 86, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 22, ст. 122 ч.2, ст. 247, ст. 251, ст. 280, 284, 293 ч.3 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції роти №2 батальйону 1 УПП в Донецькій області Селіванової Євгенії Петрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського капрала поліції роти №2 батальйону 1 УПП в Донецькій області Селіванової Євгенії Петрівни від 07.09.2018 року серії ЕАВ № від 07.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 - закрити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя Шевченко О.А.