Справа № 345/4618/16-а (2-а/345/64/2017)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа №345/4618/16-а (2-а/345/64/2017)

адміністративне провадження №К/9901/32250/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 345/4618/16-а (2-а/345/64/2017)

за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області (далі - Калуське ОУПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Калуського ОУПФУ

на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Онушканича В.В. та

ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Старунського Д.М., суддів Багрія В.М., Рибачука А.І., -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконною відмову відповідача в призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №2 періоди з 11 грудня 1986 року по 22 червня 1989 року, з 02 січня 2002 року по 23 вересня 2003 року та з 01 жовтня 2003 року по 22 січня 2007 року, призначити та розпочати виплату ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 19 квітня 2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що оскільки вона працювала в цехах із шкідливими та важкими умовами праці, то має право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Калуський міськрайонний суду Івано-Франківської області постановою від 05 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, задовольнив позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що позивачем надано всі докази, що вона дійсно в спірний період працювала і була зайнята на посадах з особливо шкідливими умовами праці та має право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2. При цьому суди зазначили про те, що чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, але працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тому спірний період роботи позивача необхідно зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

14 квітня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Калуське ОУПФУ просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга, зокрема, мотивована тим, що періоди роботи позивача, щодо яких виник спір, не підтверджено відповідними уточнюючими довідками підприємств та не надано документів, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 квітня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що 12 грудня 2016 ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) звернулася до Калуського ОУПФУіз заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Однак, Калуське ОУПФУ відмовило позивачу у задоволенні її заяви, оскільки нею не надано уточнювальних довідок про пільговий стаж роботи у відкритому акціонерному товаристві (далі - ВАТ) «Калушхімремонт», закритому акціонерному товаристві (далі - ЗАТ) «Оріпласт», «Меркурій холдинг групп», товаристві з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Онікс», тобто немає законних підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Згідно даних Єдиного Державного реєстру юридичних та фізичних осіб ВАТ «Калушхімремонт» перебуває в процедурі ліквідації, тобто на даний час не ліквідоване та не зняте з реєстрації. У випадку повної ліквідації та виключення вказаних підприємств з ЄДРПО підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу до призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюватиметься у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (а.с. 38-39).

Також суди встановили, що згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 в період з 11 грудня 1986 року по 22 червня 1989 року працювала у ВАТ «Калушхімремонт» ізолювальником на термоізоляції дільниці №4 (а.с.13-14). Вищевказаний період роботи позивача у ВАТ «Калушхімремонт» з повним робочим днем при 5-ти денному робочому тижні підтверджується також архівними довідками (а.с.29-32).

З 03 травня 1995 року ОСОБА_1 переведена зливальником-розливальником цеху по розливу гіпохлориту натрію заводу «Технопласт».

04 березня 1996 року переведена укладальником-пакувальником-зливальником-розливальником третього розряду цеху по розливу гіпохлориту натрію заводу «Технопласт» (а.с.19).

З 17 січня 1997 року по 31 грудня 2001 року ОСОБА_1 працювала пресувальником виробів із пластмас четвертого розряду цеху по розливу гіпохлориту натрію заводу «Технопласт» (а.с.20).

Вищевказаний період роботи позивача підтверджується довідкою ВАТ «Оріана» від 27 червня 2014 року №189, згідно якої ОСОБА_1 в період з 03 травня 1995 по 16 листопада 1998 року та з 01 березня 1999 року по 31 грудня 2001 виконувала роботи в цеху по розливу гіпохлориту натрію, що передбачена Списком №2; пільговий стаж складає 05 років 11 місяців 16 днів (а.с.33).

Даний пільговий стаж позивача не оспорюється відповідачем.

В період з 02 січня 2002 по 02 січня 2003 року ОСОБА_1 працювала пресувальником виробів із пластмас в цеху з розливу гіпохлориту натрію, тільки назва заводу змінилася із заводу «Технопласт» на ЗАТ «Оріпласт» (а.с.20).

В період з 03 січня по 23 вересня 2003 року позивач також виконувала ту саму роботу в цеху з розливу гіпохлориту натрію за професією укладальника-пакувальника (зливальника-розливальника), тільки назва заводу змінилася із ЗАТ «Оріпласт» на «Меркурій холдинг групп» (а.с.21).

В період з 01 жовтня 2003 року по 22 січня 2007 року позивач виконувала роботу укладальника-пакувальника (зливальника-розливальника) на виробництві побутової хімії у структурному підрозділі ТОВ «Онікс». У цей період роботи була переведена пресувальником виробів із пластмас та укладальником-пакувальником (зливальником-розливальником) цього ж виробництва (а.с.22-23).

На підприємстві, де працювала позивач згідно довідок ВАТ «Оріана» від 27 червня 2014 року №189 на підтвердження пільгового стажу роботи позивачки в період з 03 травня 1995 по 16 листопада 1998 року та з 01 березня 1999 року по 31 грудня 2001 в графі додаткові відомості зазначено «атестація робочих місць», а в довідці № 954 вказано, що в архіві ВАТ «Оріана» значаться накази про атестацію робочих місць зливальника-розливальника, укладальника-пакувальника-зливальника-розливальника від 17 листопада 1993 року № 259, 01 березня 1999 року № 55 (а.с. 35)

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестаційних місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

В силу вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись в випадках неправильного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а» і «б» статті 13 та статті 100 Закону № 1788-ХІІ», врегульовано Порядком застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731; далі - Порядок № 383).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, а саме : Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, що діє в період до 01 січня 1992 року.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

При цьому , пунктом 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок проведення атестації, постанова № 442 відповідно) установлено, що відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, обов'язок проведення атестації робочих місць виник після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку № 383 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

У справі, яка розглядається суди встановили, що наявність пільгового стажу позивача підтверджується відповідним записом в трудовій книжці ОСОБА_1, згідно з яким остання працювала у періоди, щодо яких виник спір, ізолювальником на термоізоляції дільниці, пресувальником виробів із пластмас в цеху з розливу гіпохлориту натрію, укладальником-пакувальником (зливальником-розливальником на виробництві побутової хімії повний робочий день при 5-ти денному робочому тижні, що також підтверджується архівними довідками

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що оскільки в силу вимог закону атестація робочого місця до 21 серпня 1992 року не є обов'язковою для зарахування пільгового стажу, а після 21 серпня 1992 року є обов'язковою і така має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки. Відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

З матеріалів справи видно, що чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, але працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тому колегія суддів вважає, що спірний період роботи позивача необхідно зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 345/4618/16-а (2-а/345/64/2017) - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

В.М. Кравчук,

Судді Верховного Суду