Справа № 826/3619/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3619/18 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

за участю секретаря: Харитонової Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.08.2018 (дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.02.2018.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що позивач не отримав доходу: не отримував грошові кошти на депозитний рахунок, який мав бути відкритий на його ім'я у ПАТ «КБ «Хрещатик» за Договором № 476 від 05.04.2016 та не отримував жодних відсотків за даним договором, отже обов'язок сплачувати податок на доходи фізичних осіб у 2016 році у нього не виник.

Згідно відзиву а адміністративний позов відповідач зазначив, що шляхом укладення договору дарування грошових коштів на депозитному рахунку, позивач (обдарований) прийняв дарунок і, відповідно, мав задекларувати отриманий дохід за 2016 рік. Крім того, листом № 11/01-16 від 03.10.2017 приватним нотаріусом підтверджено щодо правильності відображення доходу за ознакою 114, який мав отримати громадянин ОСОБА_2 у сумі 177 273,37 грн за укладеним договором дарування.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.08.2018 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не було порушено вимоги п.п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПК України, який передбачає, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом, так як дарунок - частина депозитного вкладу ОСОБА_4 позивачем фактично отримана не була; позивачем не було порушено вимог пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 ПК України, який передбачає оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку особою, яка не є податковим агентом, та іноземних доходів: платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподаткованого доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів - по причині не зарахування депозитних коштів на іменний рахунок позивача в ПАТ «КБ «Хрещатик» та введенням тимчасової адміністрації і ліквідації банку, у зв'язку з чим відсутній обов'язок подавати податкову декларацію за 2016 рік та сплачувати податок; позивачем не порушено вимоги п.п. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 ПК України згідно з яких об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною п. 167.2 ст. 167 ПК, вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у п.п. 174.2 цього пункту - по причині не отримання позивачем спадщини (дарунку) у 2016 році; позивачем не порушено вимоги п. 179.7 ст. 179 ПК, яким встановлено, що фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації - по причині не подання декларації.

У відзиві на апеляційну скаргу податковий орган зазначив, що шляхом укладення договору дарування грошових коштів на депозитному рахунку, позивач (обдарований) прийняв дарунок і, відповідно, мав задекларувати отриманий дохід за 2016 рік.

14.11.2018 у судове засідання суду апеляційної інстанції з'явилась представник апелянта.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу у вигляді вартості об'єкта дарування від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт № 474/26-15-42-02-30/НОМЕР_2 від 31.01.2018, у якому сформульовано висновок про те, що позивачем порушено вимоги п. 179.1 ст. 79 Розділу IV Податкового кодексу України з урахуванням вимог п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Кодексу, а саме: не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві; п.п. «а» п. 176.1 п. 176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Кодексу, а саме: не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу; п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п.п. 174.2.2 п. 174.6ст. 174 Кодексу занижено та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в загальній сумі 8 863,67 грн, а також п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 161 Підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Кодексу, а саме: занижено та не перераховано до бюджету військовий збір за 2016 рік у розмірі 2 659,10 грн.

Копію акту отримано позивачем та подано на нього заперечення, в яких зазначено, що кошти за договором він не отримував, тому підстави для декларування доходів з відповідним оподаткуванням у нього не виникли.

За результатами розгляду заперечень позивач отримав лист № 500918/26-15-42-02-27 від 15.02.2018 про залишення їх без задоволення, а акт від 31.01.2018 - без змін.

19.02.2018 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.02.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за податковими зобов'язаннями 8 863,67 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2 215,92 грн.

Як вбачається із змісту договору дарування грошових коштів на депозитному рахунку від 05.04.2016, ОСОБА_4 - дарувальник подарувала ОСОБА_2 - обдаровуваному грошові кошти в сумі 6 820, 83 доларів США (виходячи з офіційного обмінного курсу НБУ на день укладення договору є еквівалентним 177 273, 37 грн), які знаходяться на депозитному рахунку Дарувальника НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Хрещатик» і є 1/12 частиною депозитного вкладу Дарувальника та розміщені в зазначеній банківській установі на підставі Договору № 225D-650854 банківського вкладу «Різдвяний сніг» в доларах США від 05.01.2016.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов'язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI. від 02.12.2010.

Так, пунктом 6.1 статті 6 ПК України встановлено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 164.2.10 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Відповідно до підпункту 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 зазначеного Кодексу.

Згідно пункту 167.2 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування щодо доходу.

Відповідно до п. 174.4 ст. 174 ПК України нотаріус за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса та/або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини щокварталу подають до контролюючого органу інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку. У такому самому порядку нотаріуси подають інформацію про посвідчення договорів дарування.

Згідно п. 174.3 ст. 174 ПК України Особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини або в сільських населених пунктах - до оформлення уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини або в сільських населених пунктах - до оформлення уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено під час перевірки контролюючим органом, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено Договір дарування грошових коштів на депозитному рахунку від 05.04.2016, який зареєстрований в реєстрі за №476 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм А.В (а.с. 43).

Згідно Договору дарування грошових коштів на депозитному рахунку від 05.04.2016, ОСОБА_4 - Дарувальник подарувала ОСОБА_2 - Обдаровуваному грошові кошти в сумі 6 820,83 доларів США (виходячи з офіційного обмінного курсу НБУ на день укладення договору є еквівалентним 177 273,37 грн), які знаходяться на депозитному рахунку Дарувальника НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Хрещатик» і є 1/12 частиною депозитного вкладу Дарувальника та розміщені в зазначеній банківській установі на підставі Договору № 225D-650854 банківського вкладу «Різдвяний сніг» в доларах США від 05.01.2016 (а.с.46-49).

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 722 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час укладання договору дарування грошових коштів на депозитному рахунку від 05.04.2016) право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Відповідно до частини четвертої статті 722 Цивільного кодексу України прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно пункту 3 Договору від 05.04.2016 прийняттям подарунка вважатиметься одержання Обдаровуваним оригінального примірника цього Договору після його нотаріального посвідчення.

Договір від 05.04.2016 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм А.В., складено у двох примірниках, один з яких отримав ОСОБА_2 у момент його посвідчення (п.10 Договору).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що ОСОБА_2 відповідно до підписаного ним Договору від 05.04.2016, одержавши примірник нотаріально посвідченого Договору, прийняв подарунок у вигляді грошових коштів в сумі 6 820,83 доларів США (виходячи з офіційного обмінного курсу НБУ на день укладення договору є еквівалентним 177 273,37 грн) на депозитному рахунку ОСОБА_4

05.01.2016 між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір №225D-650854 банківського вкладу «Різдвяний сніг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів.

Відповідно до п. 1.1. Договору банківського вкладу «Різдвяний сніг» в доларах США Банк приймає грошові кошти Вкладника, в подальшому «Вклад», на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3, в подальшому «Вкладний», що відкривається Банком на його ім'я, в сумі 81 850,00 доларів США на термін з 05.01.2016 по 05.07.2016.

Пунктом 3.5 розділу 3 Договору визначено, що повернення Вкладу або його частини на вимогу Вкладника до спливу строку або до настання інших обставин, визначених Договором, не здійснюються.

Відповідно до пункту 2.1.4. Договору Банк зобов'язаний був в останній день терміну розміщення «Вкладу» повернути Вкладнику внесену суму та нараховані проценти за дні поточного місяця.

Серед іншого, за вищевказаним Договором ОСОБА_4 мала право передати свої повноваження на розпорядження вкладом і процентами по ньому іншій особі на підставі довіреності, оформленої в Банку, або в іншому порядку, згідно з чинним законодавством України (пп. 2.4.2 п. 2.4 Договору).

Отже, укладання Договору дарування від 05.04.2016 1/12 частини банківського депозиту за Договором №225D-650854 банківського вкладу «Різдвяний сніг» в доларах США від 05.01.2016 відповідало умовам депозитного договору на момент укладання.

У судових засіданнях суду апеляційної інстанції представник апелянта зазначала, що такі кошти позивач фактично не отримав, оскільки, відповідно до постанови Національного банку України № 234 від 05.04.2016 ПАТ КБ «Хрещатик» віднесений до категорії неплатоспроможних, а відтак, відсутні підстави для подання податкової декларації та сплати податку з таких коштів.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 463 від 05.04.2017 у ПАТ КБ «Хрещатик» запроваджено тимчасову адміністрацію, а згодом розпочато процедуру ліквідації.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом № 21-036-30461/16 у відповідь на звернення ОСОБА_2 від 14.07.2016 повідомив, що операції, які не відображені за даними обліку Банку станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, не підлягають відшкодуванню Фондом. Додатково позивача було повідомлено, що вимоги кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування оголошення про ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» в газеті «Голос України» №160 (6360) від 09.06.2016.

Представник апелянта в судових засіданнях суду апеляційної інстанції зазначала, що після укладення Договору дарування від 05.04.2016 позивач не відкрив на своє ім'я депозитний рахунок у ПАТ КБ «Хрещатик» із вищевикладених причин, а крім того, грошові кошти, що знаходилися на депозитному рахунку ОСОБА_4, які вона подарувала позивачу, не були включені до реєстру кредиторів банку ПАТ КБ «Хрещатик» у зв'язку з неподанням нею відповідної заяви.

В апеляційній скарзі також апелянт посилається на п. 2 Договору від 05.04.2016 згідно з яим Дарувальник протягом 2-х днів з моменту підписання цього Договору зобов'язаний письмово повідомити Банк про дарування коштів у розмірі, встановленому п. 1 даного Договору, з зазначенням в повідомленні реквізитів Обдарованого, відомостей про суму подарованих коштів.

Оскільки Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 463 від 05.04.2017 у ПАТ КБ «Хрещатик» запроваджено тимчасову адміністрацію, а згодом розпочато процедуру ліквідації, а відповідно до абз.1 частини першої ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» призупинено всі повноваженні органів управління банку, то дана обставина спричинила неможливість повідомлення Банку Дарувальником про дарування коштів позивачу та відкриття на ім'я позивача іменного депозитного рахунку.

Разом з тим, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції головуючим суддею було задано питання представнику апелянту чому за таких обставин не було розірвано договір дарування, адже доказом неотримання дарунку міг би бути, наприклад договір про розірвання договору дарування грошових коштів, укладений у зв'язку з тим, ПАТ «КБ «Хрещатик» знаходиться в процедурі ліквідації, що спричинило неможливість отримання дарунку та виконання умов договору дарування.

Однак, на дане питання представник апелянта не змогла надати обґрунтовану відповідь, зазначивши лише про те, що укладений договір дарування розірваним не був.

Враховуючи те, що Договір від 05.04.2016 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм А.В., складено у двох примірниках, один з яких отримав ОСОБА_2 у момент його посвідчення у відповідності до п. 3 цього Договору ОСОБА_2 прийняв подарунок у вигляді грошових коштів в сумі 6 820,83 доларів США, а отже отримав подарунок.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що визначальною ознакою доходу платника податку є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі та приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку, однак існування договору дарування грошових коштів на депозитному рахунку від 05.04.2016 підтверджує фактичне отримання такого доходу платником податку та приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку, оскільки позивач набув право вимагати включення його Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та в подальшому буде мати право на відшкодування таких коштів.

Тому, зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 отримав дохід, з якого мав бути сплачений податок за звітний 2016 рік. А тому, відповідач дійшов вірного висновку про порушення позивачем положень Податкового кодексу України щодо обов'язку фізичної особи - платника податків задекларувати дохід за 2016 рік, що підлягає оподаткуванню.

Відтак, доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.08.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19.11.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова