Справа № 701/846/18
Суддя: Калієвський І. Д.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №701/846/18
Провадження №2-а/701/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужій Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Анцибор Андрія Олександровича сержанта поліції, поліцейської роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови ЕАВ/539505 від 16 серпня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач з вернувся до Маньківського районного суду Черкаської області із адміністративним позовом ОСОБА_3 до Анцибор Андрія Олександровича сержанта поліції, поліцейської роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови ЕАВ/539505 від 16 серпня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 16 серпня 2018 року, близько 10 години, позивач перебував за кермом належного йому автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухався автодорогою М14 (Е58) в напрямку від м. Миколаєва до м. Херсона. Поблизу населеного пункту Котлярево, на вимогу наряду патрульної поліції, здійснив зупинку, після чого поліцейський роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області сержант поліції Анцибор Андрій Олександрович йому пояснив, що він ніби то порушив правила дорожнього руху, на що позивач заперечив та надав йому необхідні докази, що свідчать про його невинуватість (відеозапис автомобільного реєстратора, який знаходився в позивача автомобілі). В подальшому він дізнався, що цього ж числа відповідач виніс постанову за номером ЕАВ/539505, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (порушення правил обгону, а саме підпункту а) пункту 14.6 ПДР України), та призначив йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вказана постанова на думку позивача є протиправною в зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, порушенням відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та постановлення оскаржуваної постанови відповідачем були грубо порушені позивача права, передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а відтак вона підлягає скасуванню, у з'язку з чим позивач змушений звернутись з даною позовною заявою до суду.

Позивач в судове засідання не з"явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово попереджений належним чином, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у цого відсутність чи відкладеня розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутність на підставі зібраних доказів по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: дійсно 16 серпня 2018 року, близько 10 години, позивач перебував за кермом належного йому автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухався автодорогою М14 (Е58) в напрямку від м. Миколаєва до м. Херсона.

Як зазначає позивач поблизу населеного пункту Котлярево, на вимогу наряду патрульної поліції, здійснив зупинку, після чого поліцейський роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області сержант поліції Анцибор Андрій Олександрович йому пояснив, що він ніби то порушив правила дорожнього руху, на що позивач заперечив та надав йому необхідні докази, що свідчать про його невинуватість, а смае відеозапис автомобільного реєстратора, який знаходився в позивача автомобілі. В подальшому він дізнався, що цього ж числа відповідач виніс постанову за номером ЕАВ/539505, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП , а саме порушення правил обгону, а саме підпункту а) пункту 14.6 ПДР України, та призначив йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. (а.с.36).

Позивач обгрутовує свої дії тим, що під'їжджаючи до перехрестя поблизу населеного пункту Котлярево, помітив, що на відстані близько 50 метрів в напрямку його руху, багатотонний вантажний автомобіль почав здійснювати та здійснив виїзд з місця зупинки (стоянки) на ту ж саму смугу руху, якою рухався позивач, при чому цей вантажний автомобіль рухався із швидкістю, яка була набагато меншою 30 км/год. При цьому з правого боку були присутні такі дорожні знаки в порядку їх наближення до перехрестя: - дорожній знак 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою»; - дорожній знак 5.20.1 «Початок додаткової смуги руху(гальмування)»; - дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» дорожній знак 5.20.3 «Початок додаткової смуги руху». Діючи у відповідності до п.п. г) п. 12.9 Правил дорожнього руху України, щодо заборони різкого гальмування, позивач почав гальмувати плавно, але зрозумів, що продовження такого гальмування призведе до: зіткнення з вантажним автомобілем при продовженні руху прямо; - можливого зіткнення з легковим автомобілем чи пішоходом, які знаходились з правого боку від вантажного автомобіля на смузі гальмування при продовженні руху та з'їздом вправо на смугу гальмування . Продовжуючи гальмувати та наближаючись до вантажного автомобіля, що рухався попереду нього по тій же смузі руху із швидкістю, набагато меншою, ніж 30 км/год., позивач звернув увагу на напівзатерті лінії дорожньої розмітки 1.16.1 ПДР - «позначення острівців, що розділяють транспортні потоки протилежних напрямків», за нею по ходу руху - дорожньої розмітки 1.18 ПДР - «позначення напрямків руху по смугах», які однозначно вказували на наявність зліва від його автомобіля смуги руху, яка використовується для руху в тому ж напрямку з подальшим поворотом наліво. Діючи в умовах крайньої необхідності (що прямо передбачено ст. 18 КУпАП), для уникнення зіткнення з вантажним автомобілем, який вже здійснив виїзд на смугу дороги, якою позивач рухався, та можливого зіткнення з легковим автомобілем чи пішоходом, які знаходились поряд на смузі гальмування, справа від вантажного автомобіля, він прийняв рішення здійснити випередження цього вантажного автомобіля. Для цього він здійснив виїзд на ліву бокову смугу дороги, призначену для руху в тому ж напрямку з подальшим поворотом ліворуч, яка була відділена від попередньої дорожньою розміткою 1.7 ПДР «(переривчаста лінія з короткими штрихами і рівними їм проміжками) - позначає смуги руху в межах перехрестя». Що це саме смуга для руху в том ж напрямку з подальшим поворотом ліворуч також вказували напівзатерті лінії дорожньої розмітки: 1.18 ПДР - «позначення напрямків руху по смугах» (в його випадку - вліво), 1.20 ПДР - «попереджає про наближення до розмітки 1.13» та 1.13 ПДР - «позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі». Продовжуючи випередження вантажного автомобіля по лівій від нього смузі дороги, призначеній для руху в тому ж напрямку з подальшим поворотом ліворуч, позивач його випередив, проїхавши перехрестя, при чому зліва його автомобіля і знаходилась напівзатерта лінія дорожньої розмітки 1.1 ПДР - «(вузька суцільна лінія), яка - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах», яку позивач не перетинав, далі вліво від неї - лінії дорожньої розмітки для смуг руху в протилежному до його напрямку: 1.16.2 ПДР - «позначення острівців, що розділяють транспортні потоки попутних напрямків» та 1.18 ПДР - «позначення напрямків руху по смугах». Після завершення випередження, та початку зміщення вправо, його автомобіль був зупинений нарядом патрульної поліції, автомобіль якого знаходився на смузі розгону після перехрестя.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Згідно ст. 245 КУпАП вбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено» що в адміністративних справах про протиправність рішень, лій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості. Відповідно ст. 72 КУпАП доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проаналізувавши вищевикладене судом встановлено, що відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, а саме не прийнято до уваги пояснення позивача, фактичну дорожню обстановку, порушено вимоги ст.ст. 245, 268 КУпАП, не надано суду належних та допустимих доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем. А тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь позивача, оскільки наявні у справі докази, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 78, 242-246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 23, 122, 222, 245, 251, 252, 254, 256, 268, 276, 280, 283, 287, 288, 289, 291, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати дії Анцибор Андрія Олександровича сержанта поліції, поліцейської роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зарестрованого та жителя АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2) до адміністративної відповідальності - протиправними.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №539505 від 16 серпня 2018 року інспектора сержанта поліції Анцибор Андрія Олександровича поліцейської роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зарестрованого та жителя АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2), до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувавти, а справу про адміністративне правопорушення провадженням - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. Д. Калієвський