Справа № 1540/3482/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 1540/3482/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О. О.,

- Ступакової І. Г.,

за участю: секретар судового засідання - Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду, яке прийнято 27 липня 2018 року у складі суду судді: Іванова Е. А. по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання рішення відповідача про стягнення з позивача виконавчих зборів неправомірним, скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просив визнати рішення відповідача про стягнення з позивача виконавчих зборів у сумах 182 грн. та 251729,52 грн. неправомірними та скасувати постанови від 23.05.2018 року по ВП №51694767 та ВП №51694667, та постанови про відкриття виконавчих проваджень від 29.05.2018 року по ВП №56485554 та по ВП №56485507.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року у задоволені вказаного позову було відмовлено повністю.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права, яке полягало у неправильному тлумаченні закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, а також на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, та просить, зокрема: скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року у справі № 1540/3482/18; визнати рішення Відповідача про стягнення з ОСОБА_2 на користь відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного теруправління юстиції у Одеській обл. виконавчих зборів у сумах 182 грн. та 251729,52 грн. неправомірними і скасувати наступні постанови Відповідача від 23.05.2018 року.: у ВП № 51694767 про стягнення на користь відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного теруправління юстиції у Одеській обл. (№ у ) виконавчого збору у розмірі 182 грн.; у ВП № 51694667 про стягнення на користь відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного теруправління юстиції у Одеській обл. (№ у ) виконавчого збору у розмірі 251729,52 грн.; визнати рішення Відповідача про відкриття виконавчих проваджень №№56485554, 56485507 для стягнення з ОСОБА_2 на користь відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного теруправління юстиції у Одеській обл. виконавчих зборів у сумах 182 грн. та 251729,52 грн. неправомірними і скасувати наступні постанови Відповідача від 29.05.2018 року.; повернути ОСОБА_2 надмірно сплачену 20.07.2018 року суму судового збору - 1814,32 грн.

09.10.2018 року до П'ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим, судом в повному обсязі досліджено обставини справи та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року має залишитись в силі.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.05.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим В. О. було винесено постанову у ВП № 51694667 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі його заяви, а саме виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Одеси від 10.06.2010 року № 2-3397/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» судові витрати у сумі 1820 грн.

Також 21.05.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим В. О. було винесено постанову у ВП №51694767 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі його заяви, а саме виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Одеси від 16.09.2010 року №2-3397/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за договором кредиту у сумі 2517295,18 грн.

Підставою для винесення вказаних постанов була заява стягувача ПАТ «Укргазбанк» від 14.05.2018 року вх..№510/452/2018, відповідно до якої останній просив повернути виконавчі документи без виконання відповідно до ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

23.05.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим В. О. було винесено постанови у ВП №51694667 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 182 грн. та у ВП №51694767 про стягнення виконавчого збору у розмірі 251729,52 грн.

29.05.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим В. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №56485554 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у сумі 182 грн. та постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №56485507 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у сумі 251729,52 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до суду.

За наслідками розгляду вказаного спору суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесенні постанови про стягнення з позивача виконавчого збору та відкритті на підставі цього виконавчі провадження.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до чч. 1, 4 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 3 ст. 287 КАС України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403-VIII, систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, органами державної виконавчої служби є:

- департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

Таким чином, з аналізу вказаних норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що відділи примусового виконання рішень є структурними підрозділами управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та не являються самостійними органами, у розумінні частини третьої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства, а отже не можуть бути відповідачами у окремих категоріях адміністративних справ визначених параграфом другим, зокрема статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства.

Дана позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постанові від 13.06.2018 року по справі № 303/3416/17.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, а тому в разі подання позовної заяви до підрозділу примусового виконання рішень необхідно за правилами статті 48 КАС України здійснювати заміну первісного відповідача належним відповідачем або, у разі наявності заперечень позивача, залучати належного відповідача як другого відповідача.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлені статтею 48 КАС України.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 48 КАС України визначено, що в разі якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Водночас, згідно ч. 7 ст. 48 КАС України визначено, що заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відтак, допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання рішення відповідача про стягнення з позивача виконавчих зборів неправомірним, скасування постанов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1, ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, з врахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема вимоги ст. 48 КАС України, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою в задоволенні позову слід відмовити.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача, що для захисту свого порушеного права він може звернутись з позовом до належного відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 48, 195, 242-244, 250, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання рішення відповідача про стягнення з позивача виконавчих зборів неправомірним, скасування постанов - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання рішення відповідача про стягнення з позивача виконавчих зборів неправомірним, скасування постанов - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У задоволенні решти вимог апеляційної скарги - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О. О. Димерлій

Суддя: І. Г. Ступакова