Справа № 606/2411/18
Суддя: Марціцка І. Б.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/2411/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Теребовля за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №089387 від 15 жовтня 2018 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. та закриття провадження у справі.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки, 15 жовтня 2018 року близько 16 год. 00 хв. він керував автомобілем марки «LDV» моделі 400 CONVOY D LWB р.н.з. НОМЕР_1. Вказуючи суть правопорушення інспектор зазначив, що автомобіль, яким керував позивач підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушила вимоги ст. 35 Закону України «Про дорожній рух». Проте, при винесені постанови та накладенні адміністративного стягнення відповідачем не було взяту до уваги свідоцтво про реєстрацію на зазначений транспортний засіб НОМЕР_2, виданого 1 ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області, відповідно до якого у ньому зазначено, що належний йому транспортний засіб віднесено до типу - «Фургон малотоннажний - В», а тому у ньому відсутня відмітка щодо належності його до вантажних автомобілів, як наслідок відсутність обов'язку щодо обов'язкового технічного контролю.

В судове засідання позивач не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надіслав відзив на адміністративний позов, згідно якого у задоволенні позову просять відмовити, оскільки позивачем допущено порушення вимог ст.35 Закону України «Про дорожній рух», а саме обов'язкове проходження технічного контролю, чим порушив вимоги п. 31.3 (б) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст.121 КУпАП..

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, з врахуванням неявки сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглядає адміністративну справу за відсутності сторін, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 089387 від 15 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 15 жовтня 2018 року близько 16 год. 00 хв. Проїжджав ділянку дороги між населеними пунктами «Сухостав - Хоростків» Гусятинського району керував транспортним засобом OPEL, при перевірці документів відсутній поліс обов'язкового технічного контролю, чим порушив вимоги ст.35 Закону України «Про дорожній рух» - керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Судом з'ясовано, що в постанові було допущено помилку в назві автомобіля, яким керував позивач. Як зазначив в позові позивач, а в подальшому у відзиві визнав відповідач, ОСОБА_1 кервав автомобілем марки «LDV» моделі 400 CONVOY D LWB р.н.з. НОМЕР_1.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст.121 КУпАП, тобто за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов»язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого 1 ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області, транспортний засіб марки «LDV» р.н.з НОМЕР_1, 1999 року випуску, власником якого є ОСОБА_2 віднесено до типу транспортних засобів «Фургон малотоннажний - В». У зазначеному свідоцтві відсутній запис органом, що його видав про належність вказаного транспортного засобу до вантажних транспортних засобів.

Відповідно до вимог п.31.3 (б) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов»язкового технічного контролю (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно із ст.35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно із ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», обов»язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу «України».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», «Автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів ; «Автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більш ніж дев»ять з місцем водія включно».

Згідно із вимогами ст..19 Закону України «Про автомобільний транспорт», транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Частина 3 зазначеної статті Закону передбачає, що при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій, тощо). При державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційний документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований, санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Суд оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, а також їх аргументи, вважає, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає до задоволення.

Суд, зокрема зазначає, що транспортний засіб, яким керував позивач, а саме марки «LDV» моделі 400 CONVOY D LWB р.н.з. НОМЕР_1, 1999 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого 1 ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області, віднесено органом, що його видав до типу «Фургон малотоннажний -В», відтак у ньому відсутня відмітка про належність та віднесення його до вантажних транспортних засобів, як цього вимагає ч.3 ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт». З наведених підстав суд відкидає твердження представника відповідача, зазначеного у відзиві про обов'язковість проходження позивачем вимог обов'язкового технічного контролю, як цього вимагає ст.35 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільний транспорт», суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 089387 від 15 жовтня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за частиною 3 ст. 121 КУпАП - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя І.Б. Марціцка