Справа № 809/941/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року№ 857/23/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року у справі №809/941/18 (суддя Скільський І.І., м.Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання до вчинення дій та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - ОУПФ) в якому просив: визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо відмови провести перерахунок пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ) з 01.02.2018; зобов'язати ОУПФ провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.02.2018 відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років, але не вище 75% заробітку.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права вказує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 (далі - Закон №2148-VIII) внесено зміни до частини другої статті 56 Закону №796-XII, а саме доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV). Позивач отримує пенсію за віком обчислену відповідно до частини першої статті 27 Закону №1058-ІV та має підвищення на 1 % розміру пенсії відповідно до Закону, яким йому призначено пенсію, а тому підстав для перерахунку та виплати пенсії на підставі Закону №796-XII, а саме, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 20 років, але не вище 75 % заробітку немає.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Тому, особам, яким призначена пенсія з урахуванням вказаного Закону, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 18.11.2011 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОУПФ та отримує пенсію за віком як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Відповідно до протоколу від 23.12.2001 №11138 позивачу з 18.11.2001 було обчислено пенсію з врахуванням загального стажу роботи 30 років 7 місяців 16 днів, однак без збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж роботи 20 років, як це передбачено частиною другою статті 56 Закону №796-XII (зі змінами на час призначення пенсії) (а.с.15-16).

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 5 січня 2017 року у справі №345/4537/16-а залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2017 року (далі - Судові рішення), позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії ОУПФ щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини другої статті 56 Закону №796-XII із 14.06.2016. Зобов'язано ОУПФ провести перерахунок та виплату пенсії позивачу починаючи із 14.06.2016 відповідно до положень частини другої статті 56 Закону №796-XII із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку (а.с.23-27).

Розпорядженням від 23.03.2017 №141071 відповідач здійснив перерахунок та виплату пенсії позивача з 14.06.2016 з врахуванням вимог частини другої статті 56 Закону №796-XII та встановив останньому доплату за 21 рік понаднормативного стажу в розмірі 404,94 грн загальний стаж роботи 34 роки 8 місяців 16 днів (а.с.17).

Іншим розпорядженням від 20.11.2017 ОУПФ перерахувало пенсію позивача та встановило доплату за 14 років понаднормативного стажу в розмірі 768,85 грн, загальний стаж роботи 34 роки 8 місяців 16 днів (а.с.18).

Водночас, за розпорядженням від 10.01.2018 №141071 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2018, в розрахунок якої не включено збільшення пенсії позивача на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу (а.с.19).

Листом від 12.01.2018 №559/03-К ОУПФ повідомило ОСОБА_1, що з 01.02.2018 розмір пенсії приведено до норм чинного законодавства, зокрема до частини другої статті 56 Закону №796-XII, в яку внесено зміни згідно із Законом №2148-VIII (а.с.12).

23.04.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату його пенсії з 01.02.2018 відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-XII (в редакції, що діяла на час прийняття вказаних вище Судових рішень) із збільшенням її на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку (а.с.13).

За результатом розгляду вказаної заяви, ОУПФ 03.05.2018 повідомило позивача про те, що оскільки йому призначена пенсія на умовах частини першої статті 27 Закону №1058-ІV, то для розрахунку пенсії не підлягає до застосування частина друга статті 56 Закону №796-XII із внесеними до неї Законом №2148-VIII змінами (а.с.14).

Не погодившись із такою позицією відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон №1058-IV, частиною другою статті 27 якого встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Пунктом 13 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1058-IV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону №796-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Законом №796-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону №796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-XII (в редакції чинній на час призначення, перерахунку за Судовими рішеннями пенсії позивача) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Разом з тим, порядок перерахунку пенсій Законом №796-XII, а тому за аналогією закону застосовуються положення Закону №1058-ІV.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №1058-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

При цьому, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне відмітити, що з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону №796-ХІІ без врахування положень Закону №1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону №1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону №796-ХІІ.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постанові від 7 липня 2015 року №21-727а15 та Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018 року №К/9901/684/17.

Обставини справи свідчать про те, що позивач фактично обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом №796-ХІІ.

Крім того, Судовими рішеннями підтверджено право особи на перерахунок пенсії відповідно до вимог частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку. На виконання чого, ОУПФ винесено відповідні розпорядження.

Разом з тим, з 11.10.2017 набрав чинності Закон №2148-VIII, яким у статті 56 Закону №796-ХІІ пункт 2 доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Нормою частини другої статті 27 Закону №1058-IV надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IV або спеціальним Законом №796-ХІІ.

Відповідно до статті 57 Закону №796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону №1058-IV. У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Відтак, зміни, що внесені до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ, стосуються порядку обчислення фактичного середньомісячного заробітку для пенсії та не можуть бути перешкодою для перерахунку пенсії у зв'язку із понаднормовим страховим стажем.

Враховуючи, що пенсія по віку позивачу призначена з 18.11.2001 і Судовими рішеннями підтверджено право ОСОБА_1 отримувати пенсію із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку, Законом №2148-VIII частину другу статті 56 Закону №796-ХІІ доповнено з 11.10.2017, а відтак вказані зміни, на переконання суду апеляційної інстанції, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, що виникли значно раніше ніж Закон №2148-VIII набрав чинності.

Таким чином, покликання скаржника на зміни, внесені Законом №2148-VIII є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги перелічених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула

Повне судове рішення складено 21 листопада 2018 року.