Справа № 164/1574/18
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/1574/18
п/с 2-а/164/130/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бубнюка Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти обслуговування м. Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України Левщука Сергія Геннадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщука С.Г. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 255 гривень штрафу. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 19.09.2018 року, о 16 год. 01 хвилина, на 72 км автомобільної дороги Луцьк-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ (Р-14), керуючи автомобілем „КАМАЗ 6520", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, фактична маса якого без вантажу становить 14 тонн 850 кг, перевозив торф, масою 17 тонн, перевищивши дозволену фактичну масу 24 тонни на 7 тонн 850 кг, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР. З вказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству, а тому просив суд визнати протиправними дії поліцейського роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщука С.Г., скасувати постанову серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати протиправними дії поліцейського роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщука С.Г., скасувати постанову серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу. Стверджує, що будь-яких вимог ПДР під час керування 19.09.2018 року транспортним засобом він не порушував. Доводи відповідача про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення не підтверджені будь-якими належними доказами та ґрунтуються на помилковому тлумаченні ним вимог п. 22.5 ПДР. Враховуючи вищевикладене, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Бубнюк Л.Є. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, проти їх задоволення заперечує. Вважає, що поліцейський роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщук С.Г. діяв в межах повноважень, позивача ним було притягнуто до адміністративної відповідальності за допущені порушення вимог п. 22.5 ПДР в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесена постанова відповідає вимогам КУпАП. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Відповідач - поліцейський роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщук С.Г. в судове засідання не з?явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

Від УПП у Волинській області ДПП НП України надійшов до суду відзив на позовні вимоги ОСОБА_1, в якому вказані в позовній заяві вимоги відповідач вважає необґрунтованими, а тому в їх задоволенні просив відмовити.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності поліцейського роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщука С.Г.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19.09.2018 року відносно позивача було винесено постанову серії ВР № 231388 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу. З вищезазначеної постанови вбачається, що 19.09.2018 року, о 16 год. 01 хвилина, на 72 км автомобільної дороги Луцьк-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ (Р-14), ОСОБА_1, керуючи автомобілем „КАМАЗ 6520", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, фактична маса якого без вантажу становить 14 тонн 850 кг, перевозив торф, масою 17 тонн, перевищивши дозволену фактичну масу 24 тонни на 7 тонн 850 кг, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 24 постанови ПВС України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів позовної заяви, пояснень позивача та представника відповідача, а також відзиву відповідача на позовні вимоги в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 після зупинки його автомобіля працівниками поліції заперечував, що ним 19.09.2018 року було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, вказуючи на те, що він інкримінованих йому вимог ПДР не порушував, так як рухався автомобілем по дорозі загального користування державного значення та перевозив вантаж, вага якого не перевищувала величини, визначеної технічною характеристикою транспортного засобу. Доводи поліцейського роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщука С.Г. про невиконання ним вимог п. 22.5 ПДР з вказаних вище підстав позивач заперечував. Незважаючи на це доводи позивача про непричетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення відповідачем були проігноровані, не спростовані будь-якими доказами при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Об'єктивність пояснень позивача в судовому засіданні, а також його доводів в поданій до суду позовній заяві підтверджується дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що представлений представником відповідача, з якого встановлено, що позивач заперечував вчинення інкримінованого йому правопорушення, відповідачем доводи позивача про непричетність до інкримінованого йому правопорушення були проігноровані та не спростовані при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що розгляд справи відповідачем було проведено на місці зупинки транспортного засобу. Постанову серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу було винесено в присутності позивача. Від отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився, а тому її копію позивачу було направлено рекомендованим листом за місцем його проживання. Будь-яких клопотань при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу позивач не заявляв, вчинення інкримінованого йому правопорушення заперечував. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 25.09.2018 року. Вказані обставини встановлено з досліджених судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, постанови серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року, які представлені представником відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги доводи позивача в поданій до суду позовній заяві в тій частині, що розгляд справи було проведено у відсутності позивача та без роз?яснення йому його прав, оскільки це не знайшло підтвердження в ході розгляду справи та спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який досліджувався в ході судового розгляду.

Будь-яких клопотань про витребування та дослідження інших доказів, крім тих, що досліджувались судом в ході розгляду справи, позивачем, відповідачем та представником відповідача заявлено не було.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що

використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем у відзиві на адміністративний позов позивача не вказано, а також до суду не подано будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження обставин, вказаних у постанові серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем у відзиві на адміністративний позов позивача та представником відповідача в судовому засіданні у відповідності до ст. 77 КАС України не доведено обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача на позовні вимоги, хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки згідно п. 22.5 ПДР забороняється рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Разом з тим, судом встановлено, що позивач 19.09.2018 року рухався автомобілем, вагою 14850 кг, по дорозі Луцьк-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ (Р-14), яка відноситься до доріг загального користування державного значення, а не місцевого значення, перевозив вантаж, вагою 17000 кг, тобто вага транспортного засобу з вантажем не перевищувала величини, визначеної технічною характеристикою транспортного засобу, - 33100 кг. Зазначені обставини встановлено з досліджених в судовому засіданні товарно-транспортної накладної № 330/2 від 19.09.2018 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 245924.

Відповідачем, представником відповідача в ході розгляду справи не доведено будь-якими належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 керував автомобілем, фактична маса якого з вантажем перевищувала визначену п. 22.5 ПДР максимальну величину, тобто вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Разом з тим, як встановлено судом, пояснення позивача, який заперечував факт вчинення ним правопорушення, та його доводи щодо непричетності до його вчинення працівником поліції Левщуком С.Г. взяті до уваги не були, їх не було спростовано в ході розгляду справи, як і не дано їм оцінки при винесенні постанови, тобто не було повно та всебічно з'ясовано обставини вчинення правопорушення, що свідчить про передчасність та необґрунтованість висновку поліцейського роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщука С.Г. про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та його недоведеність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов?язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов?язок суб?єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, відповідач був зобов?язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду було встановлено, що обставини, викладені в постанові серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року, не відповідають фактичним обставинам справи, постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення,вина позивача ОСОБА_1 не була доведена відповідачем, а тому поліцейським роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщуком С.Г. було безпідставно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього за вчинення вказаного правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу, що призвело до порушення прав позивача. З цих підстав, постанова серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій поліцейського роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП НП України Левщука С.Г. до задоволення не підлягають. Вказані позовні вимоги, на думку суду, охоплюються вимогами про скасування постанови серії ВР № 231388 від 19.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають та не відносяться до повноважень суду згідно ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 286, 295-297 КАС України, ст.ст. 7, 33, 122, 254, 258, 268, 276, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ВР № 231388 від 19 вересня 2018 року поліцейського роти обслуговування м. Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України Левщука Сергія Геннадійовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255 (двісті п?ятдесят п'ять) гривень штрафу - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар