Справа № 323/2293/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 листопада 2018 року Справа № 323/2293/18 ЗП/0840/180/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до: Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, м.Пологи, вул.Магістральна, буд.245, )

про: визнання дії (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2018 до Орхівського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати дії (бездіяльність) Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не нарахування та не виплати їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії (станом на 15.08.2016) протиправними. Зобов'язати Пологівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії (станом на 15.08.2016), відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.08.2018 адміністративну справу передано за підсудністю на розгляд Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2018 справу передано на розгляд судді Садовому І.В.

Ухвалою суду від 30.08.2018 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивачу було надано 5-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 17.09.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду в засіданні 03.10.2018 з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03.10.2018 розгляд справи відкладено на 15.11.2018.

Від позивача надійшла заява від 15.11.2018 про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві від 03.08.2018 та відповіді на відзив від 15.10.2018. Зокрема зазначено, що позивач з 15.08.2016 перебуває на обліку в Пологівському ОУПФУ в Запорізькій області та їй призначена пенсія за віком, у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". 03.07.2018 позивач звернулася до відповідача з заявою та необхідними документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Відповідачем листом від 28.07.2018 відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки відсутні правові підстави для її призначення, оскільки на день призначення пенсії стаж роботи працівником освіти складає 29 років 10 місяців 20 днів. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його необґрунтованим, оскільки згідно даних трудової книжки, на день досягнення пенсійного віку, вона мала стаж роботи на посаді вихователя 30 років 2 місяці 14 днів, тому, на думку позивача, відповідно до чинного законодавства мала право на одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Звертає увагу, що не отримувала будь-якого виду пенсії, тому відповідач необґрунтовано відмовив у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином. 03.10.2018 до суду надійшов відзив на позов (вх. № 31308), в якому відповідачем зазначено, що відмова у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій є обґрунтованою, оскільки на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у позивача відсутній страховий стаж 30 років в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е"-п."ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", через що виплата грошової допомоги, передбаченої розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", неможлива. Посилаючись на пропуск позивачем строку звернення до суду, відповідач просив суд залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пологівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Позивач на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді вихователя комунального дошкільного навчального закладу "Чебурашка" Оріхівської міської ради.

15.08.2016 позивачу було призначено пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", про що позивача повідомлено Повідомленням від 15.08.2016 (а.с.35).

Згідно розрахунку стажу складеного відповідачем, на день призначення пенсії загальний страховий стаж роботи позивача склав 39 років 8 місяців 2 дні, у тому числі, стаж роботи працівником освіти - 29 років 10 місяців 20 днів (а.с.34).

03.07.2018 позивач звернулася до відповідача з заявою про здійснення нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (15.08.2016), відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с.9).

28.07.2018 позивач отримала лист відповідача від 16.07.2018 № 109/К-7, 112/К-7, 114/К-7, у якому відмовлено позивачу у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки у позивача відсутнє право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій (а.с.10).

Позивач, не погодившись з діями (бездіяльністю) відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, звернувся до суду із вказаним позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З аналізу наведених норм права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на день досягнення пенсійного віку (15.08.2016) позивач мала стаж роботи на посаді вихователя комунальної форми власності 30 років 2 місяці 14 днів, що підтверджується копією трудової книжки від 03.08.1978 (записи за №7,8,9,10,11) (а.с.7-8).

Відтак, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що до 15.08.2016 позивач отримувала будь-яку пенсію.

Відтак, суд вважає, що позивач має законне право на призначення і виплату їй грошової допомоги згідно із п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки страховий стаж останньої на посадах передбачених пунктами "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становить понад 30 років і до моменту призначення пенсії за віком позивач жодних виплат не отримувала. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Посилання відповідача на відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача період липня-серпня 2016 року, зважаючи на відсутність в Реєстрі застрахованих осіб відомостей про сплату комунальним закладом дошкільної освіти "Чебурашка" Оріхівської міської ради страхових внесків за позивача, суд оцінює критично оскільки згідно з пунктом 1.7 Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.

Окрім цього, цим же порядком визначено, що орган, який призначає пенсію, надає роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій і має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформления у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано відповідачем, жодної вимоги щодо надання позивачем неповного пакету документів для призначення пенсії за віком, зокрема - про відсутність пільгового страхового стажу вихователя, відповідачем не зазначено позивачу.

Посилання відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду суд вважає необґрунтованим, з огляду на наступне.

У ч.1 ст.122 КАС України зазначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Як зазначено у ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій позивач звернувся до відповідача 03.07.2018.

Відмову у призначенні такої грошової допомоги, позивач отримала 28.07.2018 згідно листа від 16.07.2018 № 109/К-7, 112/К-7, 114/К-7.

Отже, саме 28.07.2018 позивач дізналась про порушення її прав та інтересів.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із адміністративним позовом до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дії (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 736,40 грн., що підтверджується квитанцією від 01.08.2018 №П416/6771332 (а.с.1).

Таким чином, судовий збір у розмірі 736,40 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, м.Пологи, вул.Магістральна, буд.245, ) про визнання дії (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії (станом на 15.08.2016).

Зобов'язати Пологівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії (станом на 15.08.2016), відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 736 (сімсот тридцять шість) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, м.Пологи, вул.Магістральна, буд.245, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19.11.2018.

Суддя І.В.Садовий