Справа № 725/4715/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/4715/18

Головуючий у 1-й інстанції: Стоцька Л.А.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

20 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20.09.2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції яка перешкоджає подальшому провадженні у справі, та направити справу для продовження розгляду.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 15.03.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 96 КУпАП став висновок уповноважених осіб інспекції щодо проведення ОСОБА_2 будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 без набуття права на виконання будівельних робіт.

04.09.2018 року ОСОБА_2 подав до Першотравневого районного суду міста Чернівці адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови №11/58/18-1/15.5-18 від 15.03.2018 року по справі про адміністративне правопорушення винесеною Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради.

Пред'явлена позовна заява ухвалою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.09.2018 року була залишена без руху у зв'язку з тим, що позивачем не додано до позову заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та не викладено поважних причин пропуску звернення до суду.

19.09.2018 року позивачем було подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій підтверджено, що йому було відомо про притягнення до адміністративної відповідальності ще навесні 2018 року. Проте він помилково вважав, що дії Інспекції ДАБК ЧМР були правомірними, у зв'язку з чим добровільно сплатив штраф.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем аргументи є необґрунтованими, а причини пропущення строків звернення до суду неповажними.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої та абзацу першого частини третьої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачу було відомо про винесення оскаржуваної постанови, він з нею погодився та добровільно сплатив накладений на нього штраф.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зміна позиції позивача щодо правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності на даний час не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що він дізнався про протиправне кваліфікування його дій як будівельних робіт саме зі звіту експерта від 30.08.2018 року.

Зокрема, позивач зазначає, що згідно даного звіту експерта від 30.08.2018 року, під час огляду основних несучих та огороджувальних конструкцій об'єкта перепланування було встановлено їх готовність до експлуатації та зроблено висновок що дії власника квартири містять ознаки перепланування, а не реконструкції, а також що проведені дії не вплинули на несучу властивість конструктивних елементів квартири.

Вказані твердження позивача, як підстава для поновлення пропущеного строку є безпідставними, оскільки, як уже зазначено вище, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 96 КУпАП став висновок уповноважених осіб інспекції щодо проведення ОСОБА_2 будівельних робіт з реконструкції без отримання попереднього дозволу.

Поряд цим, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не наведено жодних об'єктивних обставин, які не залежали від її волевиявлення у підтвердження пропуску строку звернення до адміністративного суду з поважних причин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що адміністративний позов подано позивачем із пропуском строку звернення до адміністративного суду, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.09.2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.