Справа № 542/903/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 542/903/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Старосуда М.І. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубан Едуарда Вікторовича на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.10.2018, суддя Стрельченко Тетяна Григорівна, дата складення повного тексту судового рішення не відома по справі № 542/903/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубан Едуарда Вікторовича

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі,визнання дій інспектора протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25.06.2018 року серії НК № 992535, визнати дії інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Рубана Е.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України протиправними.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.10.2018р. позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Рубана Едуарда Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, визнання дій інспектора протиправними задоволено. Визнано дії інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Рубана Едуарда Вікторовича про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП протиправними. Визнано протиправною та скасовано постанову серії НК № 992535 від 25.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Рубаном Едуардом Вікторовичем. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Рубаном Едуардом Вікторовичем подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності внаслідок скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що судом не було вжито всіх заходів щодо всебічного, повного дослідження всіх обставини справи, та не надано належної оцінки доказам, на які спирався відповідач. Зазначає, що відповідно до рішення суду першої інстанції трактор, за керування яким без страхового полісу притягнутий до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 не відноситься до транспортних засобів у розумінні ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому не підлягає обов'язковому страхуванню за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, судом першої інстанції при винесенні рішення не враховано положень ч. 8 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої, під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, частинах першій - четвертій статті 130, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби. Крім того, судом не враховано положень ч. 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» яка вказує, що Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Таким чином, трактор колісний ХТЗ-150К-09, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував позивач, є транспортним засобом у розумінні вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, що чітко прописано у ч. 8 ст. 121 КУпАП. Зважаючи на вищевикладене просить скасувати рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.10.2018 по адміністративній справі № 542/903/18 за позовом гр. ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Рубана Е. В.. Ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог. Розгляд справи просить провести за його відсутності.

Спір щодо змісту постанови серії НК № 992535 від 25.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху між сторонами відсутній.

Від ОСОБА_2 до суду надійшли пояснення по справі, в яких зазначає, що рішення суду першої інстанції є правомірним та прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Окрім того, за правилами ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за номером телефону, що підтверджується телефонограмою від 11.10.2018р. (а.с. 63).

Відповідач повідомлявся на електронну адресу.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 25.06.2018 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Рубаном Е.В. винесено постанову серії НК № 992535, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови позивач 25.06.2018 року о 08-49 год. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія керував трактором колісним ХТЗ-150К-09, реєстраційний номер НОМЕР_1, без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ненадання полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови слугувало порушення ним приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме через відсутність поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється зокрема Відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що згідно постанови серії НК № 992535 від 29.06.2018р. винесеної інспектором роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Рубаном Е.В. позивач 25.06.2018 року о 08-49 год. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія керував трактором колісним ХТЗ-150К-09, реєстраційний номер НОМЕР_1, без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з апеляційної скарги та відзиву на позов нагрудною камерою інспектора поліції зафіксовано процес зупинки транспортного засобу позивача та розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Диск з даним відеозаписом було надано відповідачем до суду першої інстанції.

Дослідивши надай відеозапис з нагрудної камери, колегія суддів зазначає, що підстави для зупинки транспортного засобу позивача у Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубана Едуарда Вікторовича були відсутні.

Також колегія суддів зазначає, що зупинивши транспортний засіб позивача Інспектор роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубан Едуард Вікторович в порушення ч. 2 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" підстави для зупинки позивачу не повідомив, майже одразу почав перевірку документів на право керування транспортним засобом.

Потім Інспектор роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубан Едуард Вікторович зазначив, що такою підставою було відсутність заднього номерного знаку.

Однак, з наданого відповідачем відеозапису, зробленого за проміжок часу до зупинки транспортного засобу позивача, вбачається наявність заднього номерного знаку.

Згідно наданого відео, позивач рухаючись по автодорозі М-22 Полтава-Олександрія керуючи трактором колісним ХТЗ-150К-09 жодних норм передбачених Правилами дорожнього руху України не порушував.

А оскільки матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу позивача, враховуючи п.21.2 ст.21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснювати контроль за наявністю у позивача договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Інспектор роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубан Едуард Вікторович не мав права.

У позовній заяві ОСОБА_2 факт вчинення порушення ПДР не визнає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що у Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубана Едуарда Вікторовича були відсутні підстави передбачені ч.1 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" для зупинки транспортного засобу позивача і відповідно для здійснення перевірки наявності у позивача документів передбачених п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до визначення транспортного засобу, що міститься в п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Трактор - це моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі та характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як 6 кілометрів на годину, спеціально призначений для того, щоб тягти, штовхати, везти і приводити в рух змінні причіпні машини, що використовуються для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських та лісогосподарських робіт і обладнується сидіннями для пасажирів.

Аналогічні положення містяться в постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів" від 28.12.2011 року № 1367.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

При укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 "Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення", затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

Відповідно до п. 1.5 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Тобто, за нормами цього закону, такі транспортні засоби не підлягають обов'язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності.

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри встановлено та затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України "Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанцій про протиправність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Що до посилань Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубана Едуарда Вікторовича, в апеляційній скарзі на ч. 8 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КпАП України, колегія суддів зазначає наступне.

Зазначені норми ч. 8 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КпАП України не регулюють відносини, щодо укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, випадки обов'язкового укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не визначає перелік транспортних засобів, які підлягають обов'язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності, тощо.

Дані норми лише встановлюють відповідальність в разі відсутності поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Випадки, коли укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є обов'язковим встановлено Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ".

Також є помилковими посилання відповідача в апеляційній скарзі на ч. 3 ст. 34 Закону України " Про дорожній рух", оскільки в даному випадку наявність поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється п. 1.5 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ".

Враховуючи вищезазначене, посилання Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції Рубан Едуарда Вікторовича на те, що трактор колісний ХТЗ-150К-09, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував позивач, є транспортним засобом у розумінні вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, що чітко прописано у ч. 8 ст. 121 КУпАП є помилковими.

З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Апеляційна скарга та відзив на адміністративний позов не містить будь яких посилань на фактичні обставини та докази в їх підтвердження, окрім наявності відеозапису процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, на якому позивачем визнається факт вчинення правопорушення та на не доведення позивачем факту дотримання Правил дорожнього руху, але як зазначено вище дані посилання відповідача є необґрунтованими та не правомірними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.10.2018 по справі № 542/903/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд З.Г. Подобайло