Справа № 212/7829/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

49089 м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, (веб адреса сторінки на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://adm.dp.court.gov.ua)

22 листопада 2018 р. Справа № 212/7829/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення Криворізької міської ради від 25.07.2018 р. №2903 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передачу їх безоплатно у власність громадянам для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва», -

ВСТАНОВИВ:

Супровідним листом від 14.11.2018 р. за № 38953 Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу №212/7829/18.

Суд зазначає, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у справ № 212/7829/18 (2-а/212/147/18) було ухвалено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, третя особа- ОСОБА_2 про скасування рішення Криворізької міської ради від 25.07.2018 р. №2903 - за підсудністю передати на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (м.Дніпро, вул.Академіка Янгеля, 4), з огляду на те, що однією із сторін у справі є Криворізька міська рада, яка є суб'єктом владних повноважень.

21.11.2018 р. зазначену вище справу було розподілено судді Жуковій Є.О.

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пп.1 п.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, вирішуючи питання чи належить розглядати даний адміністративний спір за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Інший порядок судового провадження встановлений Положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у поряду цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналізуючи зазначені вище норми, суд приходить до висновку, що за загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізична особа, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Зі змісту позовних вимог позовної заяви ОСОБА_1 судом вбачається, що позивач просить суд визнати протиправним рішення Криворізької міської ради від 25.07.2018 р. №2903 про надання земельної ділянки у приватну власність під індивідуальне садівництво громадянину ОСОБА_2, обґрунтовуючи свою позицію тим, що після смерті його матері та відкриття спадщини на належний останній не закінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 0,1088 га після успадкування будинку перейшла в користування позивача, проте за оскаржуваним рішенням Криворізької міської ради від 25.07.2018 р.№ 2903, зазначена земельна ділянка була передана у приватну власність під індивідуальне садівництво громадянину ОСОБА_2.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного рішення Криворізької міської ради від 25 липня 2018 р. №2903 судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що дійсно, відповідно до змісту зазначеного рішення Криворізька міська рада затвердила громадянам проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва й обслуговування житлового будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка) (додаток 1), ведення садівництва (додаток 2); передала із земель комунальної власності міста громадянам безоплатно у власність земельні ділянки житлової та громадської забудови для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (додаток 1), сільськогосподарського призначення для ведення садівництва (додаток 2), згідно з доданими схемами тощо.

При цьому, суд зазначає, що з додатку 2 до рішення міської ради №25.07.2018 р. №2903 Списку громадян, яким затверджуються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок і передаються безоплатно у власність земельні ділянки для ведення садівництва ОСОБА_2 затверджено, як землекористувача земельної ділянки площею 0,1088 (га) розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ,НОМЕР_1.

Відтак, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є спір про право, який виник у позивача внаслідок винесення Криворізькою міською радою оскаржуваного рішення від 25.07.2018 р. №2903 про надання земельної ділянки у приватну власність під індивідуальне садівництво громадянину ОСОБА_2.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції.

У п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що суд з «судом, встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає «усно організаційну структуру судів включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, який не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Водночас за приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Судом встановлено, що підставою для оскарження рішення Криворізької міської ради від 25.07.2018 р. №2903 є доводи позивача про те, що таким рішенням порушується його право власності на земельну ділянку, яка, як зазначає останні, належить йому на праві власності.

Відтак, зазначений позов спрямований на поновлення прав позивача у сфері земельних відносин, та є спором про право.

При цьому, суд зазначає, що у відносинах, які складись між позивачем - ОСОБА_1 та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, Криворізька міська рада, хоч і виступає суб'єтом владних повноважень, проте, предметом спору у даній справі є поновлення прав позивача - ОСОБА_1 у сфері земельних відносин, а саме «на земельну ділянку на якій знаходиться не закінчений будівництвом житловий будинок, який як зазначає позивач, належить ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності».

Отже, вказаний спір не є публічно-правовим та не пов'язаний із захистом прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, незважаючи на той факт, що судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб, заявлений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а справа не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і повинна вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Зазначена позиція прямо кореспондується правовій позиції Великої палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.03.2018 р. у справі №К/9901/5888/18 (363/2449/14-а).

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження в у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення Криворізької міської ради від 25.07.2018 р. №2903 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передачу їх безоплатно у власність громадянам для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва».

Керуючись п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення Криворізької міської ради від 25.07.2018 р. №2903 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передачу їх безоплатно у власність громадянам для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва», оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу право на звернення з даним позовом до відповідного місцевого загального суду в порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідно до ч. 4 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова