Справа № 735/745/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

22 листопада 2018 року

Київ

справа №735/745/16-а

адміністративне провадження №К/9901/10671/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді - Гімона М.М.,
суддів: Кравчука В.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року (головуючий суддя Скалозуб Ю.О., судді: Д`яков В.І., Клопот С.Л.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року (головуючий суддя Парінов А.Б., судді: Грибан І.О., Губська О.А.)

у адміністративній справі № 735/745/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання його заяви з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;

- скасувати рішення Міністерства оборони України від 20 травня 2016 року № 36 виражене у формі протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині не призначення йому одноразової грошової допомоги та повернення документів на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (частина перша пункт 6 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. Скасовано рішення Міністерства оборони України від 20 травня 2016 року № 36, виражене у формі протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та повернення документів на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року постанову суду першої інстанції змінено. Доповнено резолютивну частину постанови суду першої інстанції абзацом наступного змісту: «Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 та додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та прийняти відповідне рішення. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Міністерство оборони України посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ставить питання про їх скасування та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не додано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 4 вересня 2014 року № 1604/ж огляд проводився на підставі заяви позивача. Тож, інформація щодо причин та обставин поранення взята зі слів особи, що підлягала огляду та документально не підтверджена. Враховуючи допустимість доказів, з наданих позивачем копій документів не вбачається, що травма отримана саме під час участі в бойових діях в Демократичній республіці Афганістан.

У запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Вирішуючи позов суди виходили з того, що ОСОБА_1 з 5 листопада 1987 року по 10 лютого 1989 року проходив військову службу у військовій частині пп НОМЕР_1 у складі обмеженого контингенту військ в ДРА.

При виконанні обов`язків військової служби по наданню інтернаціональної допомоги в Демократичній республіці Афганістан в 1988 році ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення голови (контузія головного мозку): поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується Протоколом від 18 вересня 2014 року № 2742.

22 жовтня 2015 року Чернігівською міською МСЕК Кеді М.В. встановлено ІІІ група інваліда війни.

2 грудня 2015 року позивач звернувся з заявою до Коропського РВК за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому 22 жовтня 2015 року Чернігівською МСЕК ІІІ групи інвалідності, додавши до заяви документи визначені в пункті 11 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

2 грудня 2015 року Коропський РВК надіслав на адресу Чернігівського ОВК заяву ОСОБА_1 та копії доданих до неї документів.

7 грудня 2015 року Чернігівським ОВК подано до Департаменту фінансів Міністерства оборони України позитивний висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

20 травня 2016 року комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийняла рішення № 36, що було оформлене протоколом, про повернення ОСОБА_1 документів на доопрацювання. Протокол направлено на адресу Чернігівського ОВК, а одноразова грошова допомога позивачу призначена не була.

Підставою повернення документів на доопрацювання стала відсутність в наданих позивачем матеріалах, документів, передбачених пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок № 975), що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Вважаючи дії Міністерства оборони України щодо повернення його заяви з документами на доопрацювання та рішення Міністерства оборони України від 20 травня 2016 року № 36 виражене у формі протоколу, - протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача про повернення документів на доопрацювання прийняте з порушенням встановленої процедури та без достатніх правових підстав. Апеляційний суд погодився з таким висновком суду першої інстанції, однак зазначив про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції шляхом виходу за межі позовних вимог та прийняття рішення про зобов`язання відповідача з дотриманням процедури розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ України виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї статті Закону Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Пунктом 3 Порядку № 975 визначено, що у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (далі розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Надаючи оцінку діям Міністерства оборони України щодо розгляду документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що у відповідності до пункту 13 Порядку № 975 розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що відповідачем зроблено не було.

Водночас прийняття Міністерством оборони України рішення про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги суперечить вимогам Порядку № 975, оскільки положеннями цього Порядку не передбачено можливості вирішення цього питання шляхом прийняття рішення про повернення документів на доопрацювання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постанові від 30 січня 2018 року (справа № 806/986/16).

З огляду на наведене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо протиправності дій Міністерства оборони України щодо повернення заяви позивача з доданими документами до неї на доопрацювання та правомірно скасували рішення від 20 травня 2016 року № 36 оформлене протоколом.

Висновок суду першої інстанції про скасування рішення про повернення документів на допрацювання є законним та обґрунтованим, проте при встановленні порушення права позивача у спірних правовідносинах судом не було вирішено питання про відновлення такого права.

Разом з тим, вірним є висновок суду апеляційної інстанції, що суд першої інстанції встановивши порушення права позивача у спірних правовідносинах не вирішив питання про його відновлення, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції змінив постанову суду першої інстанції шляхом виходу за межі позовних вимог та прийняв рішення про зобов`язання відповідача з дотриманням процедури розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

За встановлених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судів попередніх інстанцій не спростовують, останні під час розгляду справи вірно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 350 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року в незміненій частині та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року у справі № 735/745/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

В.М. Кравчук

Л.Л. Мороз,

Судді Верховного Суду