Справа № 520/8715/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 листопада 2018 р. № 520/8715/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ") протиправними;

- зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13 червня 2018 року (зважаючи на дату виникнення права на призначення пенсії - 12.06.2018 року, дату звернення - 04.07.2018 року, дату подання останнього витребуваного відповідачем документу - 10.09.2018 року, та дату кінцевого рішення - 17.09.2018 року) зарахувавши до загального трудового стажу період роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ");

- визнати протиправним та скасувати рішення № 000956 від 17.09.2018 року Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ").

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона звернулась до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах. В подальшому, позивачем було надано до відповідача усі належні документи для підтвердження стажу, однак на прийомі у спеціаліста відповідача її було повідомлено, що пенсію призначено без урахування періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року в Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами. На думку позивача, дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами, як і рішення № 000956 від 17.09.2018 року є протиправними. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 16.10.2018 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки відповідно до запису трудової книжки ОСОБА_1 №6 вона була прийнята на посаду головного бухгалтера Балаклійського районного підприємства по забезпеченню нафтопродуктами, проте перед вказаним записом відсутній штамп підприємства, а нижче зроблена приписка, що Балаклійське районне підприємство по забезпеченню нафтопродуктами перейменовано в Балаклійську нафтобазу відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт». Згідно запису трудової книжки позивача №7 від 15.01.1999 року, вона була звільнена за переводом відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України та нижче вказаного запису проставлена печатка Відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт», однак печатка Балаклійської нафтобази відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт» нижче запису про звільнення відсутня. Як вказано представником відповідача, у зв'язку із тим, що Балаклійська нафтобаза відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт» ліквідована, позивачу було рекомендовано звернутися до ВК «Архівіст» для отримання архівної довідки по підприємству, в якому вона працювала з метою підтвердження стажу. При цьому, відповідно до архівної довідки № К-131 від 06.09.2018 року, підтвердити дату прийому позивача не виявилось можливим, у зв'язку із відсутністю документів по Балаклійській нафтобазі, що і послугувало підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії згідно заяви № 3378 від 10.09.2018 року, а саме додати стаж з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року, тобто у зв'язку з неможливістю документально підтвердити дату прийму на роботу. Таким чином, на думку відповідача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Також позивачем через канцелярію суду подано клопотання із зазначенням того, що позовні вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити, а проти відзиву відповідача заперечує з підстав, викладених у позовній заяві.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла необхідного пенсійного віку, а саме 58 років 6 місяців, що передбачено ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

У зв'язку з вказаними обставинами, позивач 04.07.2018 року звернулася до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, тобто на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із одночасним наданням оригіналу та копії трудової книжки, а також необхідного встановленого на законодавчому рівні пакету документів.

Як вказано позивачем та не заперечується відповідачем заяву із доданими документами було прийнято уповноваженим представником Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області без зауважень, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія розписки-повідомлення (а.с. 21).

В подальшому, на прийомі у спеціаліста Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області позивача було повідомлено, що пенсію призначено без урахування періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року в Балаклійському районному підприємству по забезпеченню нафтопродуктами до надання уточнюючої довідки.

Вказані обставини підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, а саме копією рішення №856 від 12.07.2018 року, з якого вбачається, що відповідачем вирішено призначити пенсію за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 без урахування періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року в Балаклійському районному підприємству по забезпеченню нафтопродуктами до надання уточнюючої довідки. Також зазначено, що у разі надання уточнюючої довідки в тримісячний термін з дати звернення розмір пенсії буде перераховано з дати права (а.с. 17).

При цьому, як вказано позивачем у позові, зі слів спеціаліста відповідача їй стало відомо, що причиною не зарахування цього стажу до загального трудового слугувало те, що позивача було прийнято на посаду головного бухгалтера Балаклійського районного підприємства по забезпеченню нафтопродуктами, а на відмітці про звільнення проставлено, печатку головного підприємства - Відкритого акціонерного товариства «ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ».

Матеріали справи свідчать, що позивачем було подано відповідачу довідку про перейменування підприємства №П-47 від 26.07.2018, з якої вбачається, що Харківське територіальне управління Держкомнафтопродукту УСРС перейменовано у Харківське обласне управління Держкомнафтопродукту УССР відповідно до наказу №214 від 15.08.1986 р. Харківське обласне управління Держкомнафтопродукту УСРС реорганізовано у Харківську обласну виробничо-комерційну фірму «Харківнафтопродукт», відповідно до наказу Харківської обласної виробничо-комерційної фірми «Харьківнафтопродукт» №246 від 23.10.1992 р. В подальшому, Харківська обласна виробничо-комерційна фірма «Харківнафтопродукт» реорганізована у Відкрите акціонерне товариство Обласна виробничо-комерційна фірма «Харківнафтопродукт» відповідно до наказу Держкомнафтогазу України №84 від 11.03.1994 року. Відкрите акціонерне товариство Обласна виробничо-комерційна фірма «Харківнафтопродукт» перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Харківнафтопродукт» за рішенням загальних зборів акціонерів від 03.04.1997 року, протокол №1. Балаклійське районне підприємство по забезпеченню нафтопродуктами Балаклійська нафтобаза є структурним підрозділом ВАТ «Харківнафтопродукт». При цьому, вказано, що довідку видано ВК «Архівіст» на підставі справи ВАТ «Харківнафтопродукт» (а.с.24).

Позивачем у адміністративному позові вказано, що зазначеною довідкою було підтверджено правомірність проставлення печатки в трудовій книжці саме головного підприємства ВАТ «Харківнафтопродукт», однак відповідачем було запитано додаткового підтвердження стажу позивача.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, позивачем із заявою від 10.09.2018 року було подано до відповідача довідку ВК «Архівіст» №К-131 від 06.09.2018 року, з якої вбачається, що у наказах по особовому складу Відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт» за 1999 р. звільненою ОСОБА_1 з 15 січня 1999 р. (Наказ № 2к від 04.01.1999 р.) - головний бухгалтер Балаклійської нафтобази. Проте підтвердити дату прийому 02.03.1990 р. на підставі наказу № 10 к від 02.03.1990 р. не вбачається можливим у зв'язку з відсутністю документів по Балаклійській нафтобазі (а.с. 23).

Позивачем у адміністративному позові вказано, що нею було подано усі документи на підтвердження стажу, а саме: підтверджено як те, що її звільнено на підставі наказу головного підприємства - ВАТ «ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ», так і правомірність проставлення печатки в трудовій книжці саме головного підприємства - ВАТ «ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ», та те, що вона працювала саме в структурному підрозділі, а отже накази про звільнення керівного складу видавалися на головному підприємстві.

Однак, як встановлено судовим розглядом справи, відповідачем було прийнято рішення № 000956 від 17.09.2018 року, яким у перерахунку пенсії згідно заяви №3378 від 10.09.2018 року, а саме додати стаж з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у зв'язку з тим, що згідно архівної довідки №К-131 від 06.09.2018 року відсутні документи, що підтверджують дату прийому на роботу, а отже немає підстав для зарахування зазначеного стажу (а.с. 16).

На думку позивача, при прийнятті вказаного рішення Зміївським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області не дотримано прав позивача, оскільки право на пенсію чітко регламентовано, позивач має необхідні документи та підтвердження такого стажу. Саме ж рішення містить не зовсім зрозумілі формулювання, з огляду на надання усіх необхідних документів документи, які б могли підтвердити факт роботи позивача у період з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року, а також проставлення печатки в трудовій книжці саме головного підприємства - ВАТ «ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ», а також те, що позивач працювала саме в структурному підрозділі, який знаходився на території Балаклійського району.

Отже, позивач, вважаючи таке рішення відповідача та дії щодо відмови у зарахуванні стажу протиправними, звернулась з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Положеннями ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, тобто до стажу роботи, який давав право на призначення трудової пенсії зараховувалась виключно робота на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

До набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Як передбачено положеннями ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв. При цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

При цьому, відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Під час судового розгляду справи з наявних в матеріалах справи доказів, а саме оскаржуваного позивачем рішення відповідача від 17.09.2018 року №000956 вбачається, що підставою для його прийняття послугували обставини не підтвердження згідно архівної довідки №К-131 від 06.09.2018 року дати прийому на роботу у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ"), однак у наданому до суду відзиві на позов представником відповідача також вказано, що перед записом у трудовій книжці позивача про прийняття її на посаду головного бухгалтера відсутній штамп підприємства, а нижче зроблена приписка, що Балаклійське районне підприємство по забезпеченню нафтопродуктами перейменовано в Балаклійську нафтобазу відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт», а також нижче запису трудової книжки позивача про звільнення з посади головно бухгалтера проставлено печатку Відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт», однак печатка Балаклійської нафтобази відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт» нижче запису про звільнення відсутня.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту оскаржуваного позивачем у даній справі рішення відповідача вбачається, що останнє містить лише посилання на обставини того, що згідно архівної довідки №К-131 від 06.09.2018 року відсутні документи, що підтверджують дату прийому на роботу, а отже, доводи відповідача стосовно недоліків трудової книжки позивача не були покладені в основу прийнятого відповідачем рішення, а відтак не можуть вважатися судом належними.

Суд зазначає, що з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 вбачається, що відповідно до запису 5 позивач 01.03.1990 року була звільнена у зв'язку з переводом на роботу до Балаклійського районного підприємства по забезпеченню нафтопродуктами населення Харківської області за згодою між керівниками п.5 ст. 29 КЗпП РРФСР на підставі наказу №20 від 01.03.1990 року. Відповідно до запису 6 02.03.1990 року позивач була прийнята на посаду головного бухгалтера Балаклійського районного підприємства по забезпеченню нафтопродуктами на підставі наказу №10 від 02.03.1990 року. Після вказано запису зазначено, що Балаклійське районне підприємство по забезпеченню нафтопродуктами перейменовано в Балаклійську нафтобазу відкритого акціонерного товариства «Харківнафтопродукт» наказом №43 від 15.04.1997 року. Відповідно до запису 7 трудової книжки позивача 15.01.1999 року позивач звільнена по переводу ст. 36 п.5 КЗПП України на підставі наказу №2к від 04.01.1999 року. Запис 7 трудової книжки позивача засвідчено печаткою ВАТ «Харківнафтопродукт» (зв.бік а.с. 25).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що трудова книжка позивача не містить жодних виправлень або підчищень, які б могли свідчити про підроблення записів, доказів протилежного до суду не надано.

Крім того, судовим розглядом справи встановлено, що позивачем було надано до відповідача архівні довідки з метою підтвердження стажу.

Також, суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верхового Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Враховуючи обставини того, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом оскаржує дії відповідача стосовно відмови у зарахування стажу та рішення відповідача щодо відмови у зарахуванні такого стажу, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправною відмови відповідача в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ") у вигляді рішення № 000956 від 17.09.2018 року Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, оскільки таке рішення стало результатом дій відповідача.

Отже, у задоволенні позовних вимог позивача про визнання дії Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ") протиправними належить відмовити.

При цьому, суд зазначає, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить суд зобов'язати відповідача зробити перерахунок її пенсії, починаючи з 13 червня 2018 року, зважаючи на дату виникнення права на призначення пенсії - 12.06.2018 року, дату звернення - 04.07.2018 року, дату подання останнього витребуваного відповідачем документу - 10.09.2018 року та дату кінцевого рішення - 17.09.2018 року.

Отже, враховуючи протиправність рішення відповідача № 000956 від 17.09.2018 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов'язання Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13 червня 2018 року, зарахувавши до загального трудового стажу період роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ").

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (63404, Харківської обл., м. Зміїв, вул. Гагаріна, 15) про визнання дій протиправними, визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити чатково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 000956 від 17.09.2018 року Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального трудового стажу періоду роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ").

Зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13 червня 2018 року, зарахувавши до загального трудового стажу період роботи з 02.03.1990 року по 15.01.1999 року у Балаклійському районному підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами (після перейменування - Балаклійська нафтобаза Відкритого акціонерного товариства "ХАРКІВНАФТОПРОДУКТ").

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код - НОМЕР_1) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (63404, Харківської обл., м. Зміїв, вул. Гагаріна, 15, код ЄДРПОУ - 41248550).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.