Справа № 804/859/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

20 листопада 2018 року

м. Дніпро

справа № 804/859/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу приватного підприємства «Укравтодизель»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року (суддя – Чорна В.В., повний текст складено 26.04.2018р.) у справі №804/859/18 за позовом приватного підприємства «Укравтодизель» до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання неправомірним дій та скасування наказу, -

в с т а н о в и В :

ПП «Укравтодизель» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

визнати неправомірними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства “Укравтодизель” з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ “Трейд-Векс” за період з 01.05.2017 р. по 30.06.2017 р., з ПП “Охорона-Гуард” за період з 01.06.2017 р. по 30.06.2017 р. та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), придбаних у ТОВ “Трейд-Векс” за період з 01.05.2017 р. по 30.06.2017 р., ПП “Охорона-Гуард” за період з 01.06.2017 р. по 30.06.2017 р. тривалістю 5 робочих днів;

скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 295-п від 19.01.2018 р. “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП “Укравтодизель”.

Підставами позову визначено наступне.

За позицією позивача оскаржений наказ про проведення перевірки є неправомірним, оскільки у контролюючого органу не існувало правових підстав для видання. З цього приводу позивач вказував на те, що підприємством було правомірно відмовлено у наданні контролюючому органу документів за його запитом, оскільки такий запит складений з порушенням вимог закону.

З приводу незаконності дій щодо проведення перевірки, позивач вказував на те, що підприємству не направлявся наказ та направлення на перевірку, про існування такого наказу позивач дізнався лише під час намагання посадовими особами відповідача провести перевірку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року позов задоволено частково, а саме визнано неправомірними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо не ознайомлення приватного підприємства «Укравтодизель» з наказом №295-п від 19.01.2018р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» у передбачений законом спосіб.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду, в частині відмови у задоволення позову, мотивовано правомірністю оскарженого наказу про проведення перевірки з огляду на ненадання підприємством документів на обов’язків запит контролюючого органу, який мав податкову інформацію щодо порушень вимог податкового законодавства під час здійснення позивачем господарських операцій, документи по яким витребувались контролюючим органом. При цьому, суд вказав на те, що запит контролюючого органу відповідав вимогам закону, які пред’являються до його складення.

Відмовляючи в частині заявлених вимог щодо визнання неправомірними дій відповідача по проведенню перевірки, суд першої інстанції виходив з того, що така перевірка контролюючим органом проведена не була, оскільки посадових осіб відповідача до перевірки позивачем допущено не було.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, задовольнивши позов у повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності наказу контролюючого органу про проведення перевірки. З цього приводу позивач вказує, що у контролюючого органу не існувало правових підстав для призначення позапланової документальної перевірки, які визначені п.78.1 ст.78 ПК України. Крім цього, не погоджується позивач і з рішення суду, в частині відмови у задоволенні заявлених вимог щодо визнання неправомірними дій відповідача по проведенню перевірки. З цього приводу позивач вказує на те, що наказ про проведення позапланової документальної перевірки відповідач був зобов’язаний вручити підприємству не пізніше, ніж за 10 календарних днів до початку проведення перевірки.

Відповідачем також було оскаржено рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, але ухвалою суду від 13.11.2018р. апеляційну скаргу повернуто, з підстав не усунення її недоліків.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на адресу позивача направлено запит № 26696/10/04-36-14-12-12 від 05.10.2017 р. про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), що стосуються взаємовідносин з ТОВ “Трейд-Векс”, ПП “Охорона-Гуард” за період червня 2017 року (а.с. 27-30).

Листом від 25.10.2017 р. вих. № 1-25/10 позивач фактично відмовився надати витребувані податковим органом документи, посилаючись на невідповідність направленого відповідачем запиту вимогам закону (а.с. 31-35).

19.01.2018 року керівником Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесено наказ № 295-п, яким на підставі п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1., п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України призначено з 29.01.2018 року документальну позапланову виїзну перевірку ПП “Укравтодизель” () з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ “Трейд-Векс” () за період з 01.05.2017 р. по 30.06.2017 р., з ПП “Охорона-Гуард” () за період з 01.06.2017 р. по 30.06.2017 р. та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), придбаних у ТОВ “Трейд-Векс” () за період з 01.05.2017 р. по 30.06.2017 р., ПП “Охорона-Гуард” () за період з 01.06.2017 р. по 30.06.2017 р. тривалістю 5 робочих днів (а.с. 24).

В цей же день керівником Головного управління ДФС у Дніпропетровській області видано направлення на перевірку № 359 (а.с. 25).

29.01.2018 року посадовимі особами відповідача прибули за місцезнаходженням позивача для проведення перевірки, але не були допущені до її проведення, про що складено акт №3540/04-36-14-16/4103833 “Про недопуск посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення перевірки ПП “Укравтодизель”.

Позивач, у межах цієї справи, оскаржує як наказ про призначення перевірки, з підстав відсутності правових підстав для його видання, так і дії щодо проведення перевірки, з підстав порушення процедури її проведення.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, які зроблені в частині відмови позивачу у задоволенні заявлених вимог.

Щодо заявлених позивачем вимог про визнання неправомірним наказу про проведення перевірки, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з оскарженого наказу, правовою підставою для його прийняття відповідачем визначено пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.

Відповідно до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов’язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно із пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, правовими підставами для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, є: по–перше: контролюючим органом отримано податкову інформацію про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства; по-друге, не надання платником податків відповіді на обов’язковий запит контролюючого органу.

Правовими підставами для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, згідно пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, є: по–перше: встановлення контролюючим органом недостовірності данних, що містяться у податкових деклараціях; по-друге, не надання платником податків відповіді на обов’язковий запит контролюючого органу.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1245 “Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом” (далі - Порядок).

Зазначеними нормами, зокрема, визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про надання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до п. 73.3 статті 73 ПК, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Встановлені обставини справи, запит № 26696/10/04-36-14-12-12 від 05.10.2017р. про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), направлений відповідачем на адресу позивача, містив посилання на фактичну і правову підстави направлення запиту, а саме, п.п. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за результатом аналізу податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до ст.ст. 72, 73 та 74 ПК України – зокрема, даних Єдиного реєстру податкових накладних та аналізу фінансової та податкової звітності ПП “Укравтодизель”, ТОВ “Трейд-Векс” та ПП “Охорона-Гуард” (що свідчить про недостовірність визначення ПП «Укравтодизель» даних податкового кредиту). Запит містив опис інформації, що запитується, та перелік документів, що її можуть підтверджувати. Вказаний наказ підписаний заступником начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (а.с. 27-30).

Враховуючи форму та зміст надісланого позивачу запиту, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що запит контролюючого органу відповідав вимогам ПК України, у зв’язку з чим позивач був зобов’язаний надати запитувану інформацію.

Таким чином, встановивши те, що позивач відмовився надати контролюючому органу запитувану інформацію, а також те, що контролюючий орган мав податкову інформацію про порушення платником податків податкового законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність видання відповідачем наказу про проведення позапланової документальної перевірки.

Щодо заявлених позивачем вимог про визнання неправомірними дій щодо проведення перевірки, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, в цій частині заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що фактично перевірку відповідачем проведено не було, оскільки посадових осіб контролюючого органу не було допущено до перевірки, у зв’язку з чим відповідачем складений акт про не допуск до перевірки.

Таким чином, оскільки перевірку проведено не було, що не заперечувалось і позивачем, то суд першої інстанції дійшов правильно висновку про відсутність підстав визнавати неправомірним те, що в дійсності не мало місця.

При цьому, за наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено висновок щодо неправомірності дій відповідача, в частині не ознайомлення позивача до початку проведення документальної перевірки з наказом про її проведення, що і стало підставою для часткового задоволення позову.

Але, оскільки рішення суду в цій частині не оскаржується, то суд апеляційної інстанції не надає оцінки таким висновкам суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення, в частині відмови у задоволенні заявлених вимог, з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги позивача, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Укравтодизель» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у справі №804/859/18 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 20.11.2018р.

Повне судове рішення складено 21.11.2018р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк