Справа № 2340/3656/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року справа № 2340/3656/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якій просить:

- визнати неправомірними дії щодо відмови у наданні статусу члена сім?ї померлого ветерана війни;

- зобов'язати відповідача встановити їй статус члена сім?ї померлого ветерана війни відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати посвідчення члена сім?ї померлого ветерана війни.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є дружиною померлого ОСОБА_2. Вважає, що має право на отримання статусу та посвідчення члена сім?ї померлого ветерана війни, оскільки ОСОБА_2 за життя набув статусу інваліда війни, виходячи з наступного. ОСОБА_2 був відряджений до м.Чорнобиль як військовослужбовець медичної служби. Отримав ІІІ групу інвалідності, що пов'язана з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, мав право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни-інвалідів війни ІІІ групи та був включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги за статусом "інвалід війни 3 групи". Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №54 від 15.03.2018 з приводу смерті ОСОБА_2 встановлено, що захворювання, що призвело до смерті, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звернулась до відповідача із заявою щодо встановлення статусу члена сім?ї померлого ветерана війни, проте 23.08.2018 на засіданні комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів позивачу повторно відмовлено у наданні такого статусу.

Позивач вважає, що відповідач незаконно керувався листом Міністерства соціальної політики України від 01.03.2016 №2936/01/14-16/172 про надання інформації, оскільки лист несить рекомендаційний характер та суперечить нормам Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Також зазначила, що відповідач не роз?яснив, яким саме критеріям, визначеним Законом №3551, не відповідає позивач у визнанні статусу та/або які документи не ототожнюються із статусом загиблого/померлого.

08 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що соціальний захист дружин померлих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов'язана із захворюванням, отриманим під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснюється відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що роз'яснено у листі Міністерства соціальної політики України від 01.03.2016 №2936/01/14-16/172.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позивач не належить до категорії осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відтак, відсутні правові підстави для надання статусу члена сім'ї померлого ветерана війни ОСОБА_1.

11 жовтня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що вона як дружина померлого інваліда війни, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім'ї загиблого (інваліда) війни. Посилання відповідача на лист-роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 01.03.2016 №2936/01/14-16/172 є недоречними, з огляду на те, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовим актами і не можуть встановлювати нові правові норми, а носять лише інформаційний, рекомендаційний характер та є службовою кореспонденцією.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням згідно довідки обласної МСЕК №1 Серія 12 ААА №194222 від 03.11.2015.

У період з 26.04.1980 до 28.01.2018 позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 від 26.04.1980.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_3 від 25.06.1982 ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 04.05.1986 до 17.06.1986.

Згідно висновку обласної спец ЛКК від 30.03.1992 № 253 захворювання ОСОБА_2 пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до Довідки серія 3 ЧК №011102 від 25.04.2002 ОСОБА_2 встановлена ІІІ група інвалідності (довічно), спричинена захворюванням, пов'язаним із виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до копії посвідчення НОМЕР_4 від 26.04.2002, виданим Придніпровським відділом соцзабезпечення м. Черкаси, ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Згідно з довідкою від 12.02.2015 № 651 ОСОБА_2 включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги за статусом інвалід війни 3 групи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 02.02.2018.

Згідно з Експертним висновком Центральної Міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 19.03.2018 № 8365 захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

27 березня 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про встановлення статусу члена сім'ї померлого ветерана війни.

Згідно з рішенням комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів від 29.03.2018 № 14, враховуючи роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 01.03.2016 №2936/01/14-16/172, ОСОБА_1, відмовлено у встановленні статусу члена сім'ї ветерана війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Не погоджуючись з рішенням комісії від 29.03.2018 № 14, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 у справі 711/3464/18 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 29.03.2018 № 14 у частині відмови ОСОБА_1 у встановленні статус члена сім`ї померлого ветерана війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; зобов'язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради розглянути з дотриманням адміністративних процедур заяву 27.03.2018, що надана начальнику управління соціальних гарантій та персоніфікованого обліку департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від ОСОБА_1; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

23 серпня 2018 року на засіданні комісії Департаменту соціальної політки Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів вирішено відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та враховуючи роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 01.03.2016 №2936/01/14-16/172, відмовити ОСОБА_1 у встановленні статусу члена сім'ї померлого ветерана війни (витяг з протоколу №30 від 23.08.2018).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у наданні статусу члена сім'ї померлого ветерана війни, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та позиціям сторін, суд зазначає про таке.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XІІ) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 4 вказаного Закону №3551-XІІ ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 7 Закону №3551-XІІдо осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 № 302, передбачено, що: учасникам бойових дій (стаття 6 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення учасника бойових дій" та нагрудний знак "Ветеран війни - учасник бойових дій"; інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення інваліда війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - інвалід"; учасникам війни (стаття 9 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення учасника війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - учасник війни".

Судом встановлено, що ОСОБА_2 було видано посвідчення НОМЕР_4 інваліда 3 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- інвалідів війни від 26.04.2002. Відтак, ОСОБА_2 мав статус ветерана війни відповідно до статті 7 Закону №3551-XІІ як особа з інвалідністю з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов'язків військової служби, пов'язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до пункту частини 1 статті 10 Закону №3551-XІІ чинність цього Закону поширюється на: сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Отже, чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється також і на членів сім'ї військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, пов'язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС, які є ветеранами війни відповідно до ст. 7 Закону №3551-XІІ.

Аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 жовтня 2017 року у справі №227/1693/17 (К/800/31782/17).

Відповідно до ст. 10 Закону №3551-XІІ до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема: один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Оскільки позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2, який згідно посвідчення НОМЕР_4 від 26.04.2002 мав статус інваліда війни відповідно до ст. 7 Закону №3551-XІІ, суд дійшов висновку щодо наявності у позивача права на встановлення їй статусу та отримання посвідчення члена сім'ї загиблого (померлого) інваліда війни відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Враховуючи те, що відповідач повторно відмовляє позивачеві у наданні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни з одних і тих самих підстав, з огляду на наявність всіх необхідних документів для отримання такого статусу, суд вважає, що в даному випадку ефективним засобом юридичного захисту буде зобов'язання відповідача встановити ОСОБА_1 статус члена сім'ї померлого інваліда війни відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видавши відповідне посвідчення.

Стосовно посилань відповідача на лист-роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 01.03.2016 №2936/01/14-16/172 суд зазначає, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовим актами і не можуть встановлювати нові правові норми, а носять лише інформаційний, рекомендаційний характер та є службовою кореспонденцією.

Згідно з п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасування рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 23.08.2018 № 30 у частині відмови ОСОБА_1 у встановленні статус члена сім`ї померлого ветерана війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасування рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси, 18005, ) від 23.08.2018 №30 у частині відмови ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов'язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка, 307, м. Черкаси, 18005, ) прийняти рішення, яким встановити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) статус члена сім?ї померлого ветерана війни відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати посвідчення члена сім?ї померлого ветерана війни.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.В. Руденко