Справа № 521/8445/18
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/210/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Целуха А.П.

секретаря судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Державного казначейства України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі, стягнення моральної шкоди, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом та уточнивши позовні вимоги, просить визнати протиправною та скасувати постанову №283/18 від 08.05.2018року у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.96 КУпАП, провадження у справі закрити. Стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди, завданої протиправними діями відповідача у розмірі 20 000,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 704,8грн..

Свої вимоги мотивує тим, що під час проведення позапланової перевірки Дотримання вимог містобудівного законодавства та виїзду на місце за адресою: м.Одеса, АДРЕСА_1, Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, було зафіксовано виконані ОСОБА_1 роботи з улаштування вигребу, чим порушено п.3.25б* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В результаті чого, було складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.04.2018 року та протокол про адміністративне правопорушення від 25.04.2018 року щодо притягнення до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 96 КУпАП. 08.05.2018 року Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради була винесена постанова № 283/18 по справі про адміністративне правопорушення та було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 гривень. З вказаною постановою позивач не згоден у зв*язку з невідповідністю викладених підстав дійсним обставинам. На підставі викладеного, з метою відновлення свого порушеного права, позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

Позивач в судове засідання з*явився, позов просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у судове засідання не з*явився, проте надали відзив, у якому проти задоволення позовних вимог заперечували, вважають їх необґрунтованими та безпідставними, обставини справи такими, що не відповідають дійсності та не обґрунтовані жодними нормами діючого законодавства. Вказали, що Управління діяло правомірно при складанні Акту, протоколу, припису та постанова винесена на підставі та за результатом всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, тому постанова є законною та обґрунтованою.

Представник відповідача, Державного казначейства України у суді своїх пояснень не надавав, відзиву стосовно позовних вимог, до суду не надходило.

Третя особа, ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Надав до суду пояснення, у яких вказав, що всупереч вимогам п.п.4,5 ч.5ст.160 КАС України, ст.288 КУпАП, позивачем не вказано обставини, які свідчать про протиправність дій Управління ДАБК ОМР, про незаконність оскаржуваної постанови, не наведено передбачених законом правових підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі. По суті вказав, що позивач самовільно відрізався від вже наявної внутрішньодомової каналізації , обладнав у своїй частині будинку автономну та вивів стоки у облаштований окремий, власноруч ним викопаний вигреб, без погодження з сусідами, з порушенням норм законодавства. З вказаних підстав, ОСОБА_2 просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно з частиною 1,2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішеннясудом споріву сферіпублічно-правовихвідносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав таінтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою , з якою це повноваження надано; обґрунтовано,тобто зурахуванням усіхобставин,що маютьзначення дляприйняття рішення(вчиненнядії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; здотриманням принципурівності передзаконом,запобігаючи всімформам дискримінації; пропорційно,зокрема здотриманням необхідногобалансу міжбудь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод таінтересів особиі цілями,на досягненняяких спрямованеце рішення(дія); зурахуванням праваособи научасть упроцесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно достатті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що 25.04.2018 року під час виїзду на місце за адресою: АДРЕСА_1, згідно із направленням для проведення позапланової перевірки від 13.03.2018 року № 000274, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1. Було виявлено, що на обєкті ОСОБА_1 виконані самовільні роботи з улаштування вигребу з порушенням п.3.2б* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Згідно якого, обладнання внутрішньодомової каналізації з відведенням побутових стоків у вигріб забороняється, а проект місцевих очисних споруд до каналізації садиб, за відсутності інженерних мереж міської каналізації, має бути погодженим з органом санепідслужби.

Під час перевірки згідно з наявними документами було встановлено, що будівельні роботи завершені та не виконуються, житловий будинок з господарськими спорудами фактично експлуатується. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, об'єкт житлової нерухомості - житловий будинок (загальною площею - 152,1 кв. м.), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 26316169, належить гр. ОСОБА_1 (розмір частки - 9/50) на підставі договору дарування, серія та номер 1890 від 02.09.2009 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Одеса, Малиновський район, АДРЕСА_1, ОСОБА_1 під час перевірки, представлено не було.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Факт виявленого правопорушення був зафіксований матеріалами перевірки: актом, складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 000274, приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.04.2018 року та протоколом про адміністративне правопорушення від 25.04.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 96 КУпАП, які були складені в присутності позивача, ОСОБА_1, але з причин відмови від отримання були надіслані поштою позивачу (поштове відправлення 650). Дане відправлення було отримано 03.05.2018р. особисто позивачем (ксерокопія поштового відправлення додана до матеріалів справи).

Доводи позивача, ОСОБА_1, викладені у позові, не спростовують встановлені відповідачем порушення.

08.05.2018 року була винесена постанова № 283/18 по справі про адміністративне правопорушення та було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 гривень, при цьому позивач був присутній особисто та без будь-яких заперечень та зауважень підписав дану постанову.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону «Про архітектурну діяльність», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 7 ст. 34 Закону «Про архітектурну діяльність»виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно дост. 25 Закону України "Про основи містобудування" від 16.11.1992 визначено, що особи винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього, несуть відповідальність, передбачену законом.

Також, згідно п. 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011(далі - Порядок) будівельними роботами є роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Відповідно до п. 5 Порядку будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1) та обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

В силу ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідност. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Згідност. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що відповідачем, Управлінням державного архітектурно-будівельної контролю Одеської міської ради належним чином доведено правомірність свого рішення - прийнятої постанови від 08.05.2018 про визнання позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 96 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн..

Позивачем ж, у свою чергу, не доведено обставин, що обгрунтовують його позовні вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною, скасування вищезазначеної постанови та закриття провадження.

Не підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з Державного казначейства України моральної шкоди у розмірі 20 000,00грн., тому як ці вимоги є похідними від вимог стосовно визнання протиправним винесення постанови Управління державного архітектурно-будівельної контролю Одеської міської ради, у задоволенні яких суд відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Державного казначейства України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, про визнання протиправною та скасування постанови №283/18 від 08.05.2018року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.96 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у розмірі 1 700,00 гривень, закриття провадження у справі, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: А.П. ЦЕЛУХ