Справа № 826/1098/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 листопада 2018 року № 826/1098/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства "Манускрипт"
до Фонду державного майна України
провизнання протиправним та скасування наказу
встановив:

Приватне підприємство "Манускрипт" звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 13.05.2017 року №758 щодо анулювання сертифіката суб'єкта оціночної діяльності від 15.03.2016 року №218/16, виданого приватному підприємству "Манускрипт" (ідентифікаційний код 31989258).

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення пункту 3.4 та пункту 3.6 розділу III Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, здійснюючи рецензію копії звіту позивача про оцінку майнових прав від 19.03.2014 року №70314МП, незаконно прийняв її до розгляду, оскільки вказана копія та додані до неї додатки, що були використані при рецензуванні, були неякісними, не придатні для читання та не засвідчені в установленому законодавством порядку, а отже підлягали поверненню заявнику для оформлення належним чином.

Також, позивач стосовно зауважень, зроблених в рецензії звіту позивача про оцінку майнових прав від 19.03.2014 року №70314МП щодо відповідності звіту вимогам Методичних рекомендацій до оцінки права вимоги зобов'язання, що виникає внаслідок здійснення банком кредитних операцій зазначив, що наказ Фонду державного майна України від 30.09.2011 року №1426, яким були затверджені вказані Методичні рекомендації, не набрав законної сили, а отже вони є незаконними та необґрунтованими.

В результаті, за твердженням позивача, мало місце прийняття відповідачем протиправного та безпідставного наказу від 13.05.2017 року №758, яким було анульовано сертифікат суб'єкта оціночної діяльності від 15.03.2016 року №218/16, виданий приватному підприємству "Манускрипт".

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечили.

Також в судовому засіданні вирішувалось питання щодо строку звернення позивача до суду, за наслідками з'ясування якого судом встановлено відсутність порушень статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши надані сторонами докази, з урахуванням поданого сторонами клопотання, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 24.03.2014 року приватним підприємством "Манускрипт" (ідентифікаційний код 31989258), а саме оцінювачем позивача ОСОБА_1 (сертифікат оцінювача ЕО-163 від 27.06.2001 року) на замовлення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк", відповідно до договору від 19.03.2014 року №70314МП, виконано звіт про оцінку майнових прав за кредитними договорами.

23.01.2017 року відповідач, а саме Відділ оцінки єдиних майнових комплексів та корпоративних прав Управління оціночної діяльності та майнових прав, на лист слідчого управління Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 21.12.2016 року №1559СВ/125/50-2016 здійснив рецензування копії вищевказаного звіту позивача.

За результатами рецензування встановлено, що звіт класифікується за ознакою абзацу п'ятого пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Керуючись абзацом другим частини першої статті 20 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", абзацом третім пункту 1 розділу II Положення про порядок анулювання сертифікатів суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та їх поновлення після анулювання, за наявності вищевказаного звіту, який за результатами рецензування рецензентом, що працює у штаті Фонду державного майна України, та рецензією члена Екзаменаційної комісії класифікується за ознакою абзацу п'ятого пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", наказом Фонду державного майна України від 13.05.2017 року №758 анульовано сертифікат суб'єкта оціночної діяльності від 15.03.2016 року №218/16, виданий приватному підприємству "Манускрипт" (ідентифікаційний код 31989258).

Вважаючи, що оскаржуваний наказ відповідача від 13.05.2017 року №758 щодо анулювання сертифіката суб'єкта оціночної діяльності від 15.03.2016 року №218/16, виданий приватному підприємству "Манускрипт" (ідентифікаційний код 31989258), є протиправним та безпідставним, оскільки він ґрунтується на рецензії від 23.01.2017 року, яка була здійснена з порушенням вимог законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 року №2658-III (надалі - Закон №2658-III).

У відповідності до приписів статті 3 Закону №2658-III оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Згідно статті 9 Закону №2658-III методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

За статтею 12 Закону №2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Відповідно до статті 13 Закону №2658-III рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) оцінювачем, який працює в органі державної влади, на запити органів державної влади або у зв'язку з виконанням своїх посадових обов'язків здійснюється в межах повноважень, визначених посадовими інструкціями.

Згідно статті 5 Закону №2658-III суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

За статтею 18 Закону №2658-III сертифікат суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб'єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб'єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб'єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Відповідно до статті 20 Закону №2658-III сертифікат може бути анульовано Фондом державного майна України виключно з таких підстав: за наявності порушень вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів з оцінки майна, виявлених шляхом рецензування, які призвели до визнання неякісною оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, або оцінювачами, які працюють у його штатному складі; звільнення всіх оцінювачів, які були заявлені суб'єктом господарювання у штатному складі під час прийняття рішення про видачу сертифіката, або позбавлення чи зупинення дії їх кваліфікаційних свідоцтв; набрання законної сили двома і більше судовими рішеннями, якими було задоволено позови до оцінювачів (суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання), пов'язані з проведенням ними неякісної оцінки; виявлення порушень оцінювачами (суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання) статті 8 цього Закону; ліквідації суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який отримав сертифікат; відсутності у штатному складі суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання хоча б одного оцінювача, який має кваліфікаційне свідоцтво за напрямами оцінки майна, які зазначені у сертифікаті; неінформування Фонду державного майна України про обставини, зазначені в частині п'ятій статті 19 цього Закону, що мають суттєве значення для здійснення контролю за оціночною діяльністю.

Поновлення сертифікатів відбувається у порядку, встановленому цим Законом для їх видачі.

Порядок розгляду питань про анулювання сертифіката та його поновлення встановлюється Фондом державного майна України.

Так, наказом Фонду державного майна України від 27.03.2006 року №513 (у редакції наказу Фонду державного майна України від 01.10.2015 року №1465) затверджено Положення про порядок анулювання сертифікатів суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та їх поновлення після анулювання (надалі - Положення).

Згідно пункту 1 розділу II Положення за результатами рецензування звітів про оцінку майна, майнових прав (далі - оцінка майна), що здійснюється відповідно до вимог законодавства з оцінки майна та професійної оціночної діяльності, Фонд приймає одне з таких рішень: попереджає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо недопущення у подальшому порушень нормативно-правових актів з оцінки майна та професійної оціночної діяльності у разі наявності одного звіту про оцінку майна, що класифікується згідно з абзацом четвертим пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440 (далі - Національний стандарт №1); анулює сертифікат у разі наявності одного і більше звітів про оцінку майна, що класифікуються згідно з абзацом четвертим пункту 67 Національного стандарту №1, або якщо один і більше звітів про оцінку майна класифікуються за абзацом п'ятим пункту 67 Національного стандарту №1; звертається до Екзаменаційної комісії з пропозицією розглянути на її засіданні питання щодо позбавлення (анулювання) кваліфікаційних свідоцтв або інших кваліфікаційних документів оцінювача, який безпосередньо склав звіт про оцінку майна; звертається до Екзаменаційної комісії з пропозицією розглянути на її засіданні питання про необхідність пройти підвищення кваліфікації оцінювачем за напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямів, що відповідають напрямам та спеціалізаціям звіту про оцінку майна, щодо якого були зауваження; звертається до Екзаменаційної комісії з пропозицією розглянути на її засіданні питання про необхідність надати Екзаменаційній комісії для рецензування додатково декілька звітів про оцінку майна за напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямів, що відповідають напрямам та спеціалізаціям звіту про оцінку майна, щодо якого були зауваження.

За змістом оскаржуваного наказу відповідача від 13.05.2017 року №758 вирішено анулювати сертифікат суб'єкта оціночної діяльності від 15.03.2016 року №218/16, виданий приватному підприємству "Манускрипт" (), зокрема згідно з абзацом третім пункту 1 розділу II Положення, а саме за наявності у Фонді звіту про незалежну оцінку права вимоги за кредитними договорами, який за результатами рецензування рецензентом, що працює у штаті Фонду, та рецензією члена Екзаменаційної комісії класифікується за абзацом п'ятим пункту 67 Національного стандарту №1 - звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Наказом Фонду державного майна України від 31.10.2011 року №1585/1 затверджено Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв (надалі - Положення), яке згідно його пункту 1.1 розділу I визначає процедуру проведення рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав (далі - звіти про оцінку майна) рецензентами, що працюють в апараті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв (далі - регіональних відділень), з метою забезпечення процедури рецензування з дотриманням вимог статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - Закон), положень пунктів 62-67 Національного стандарту №1.

За пунктом 2.1 розділу II Положення (в редакції, чинній на момент складання рецензії відповідача від 23.01.2017 року) відповідно до вимог пункту 62 Національного стандарту №1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на підставі письмового запиту особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до пункту 3.1 розділу III Положення у випадках, передбачених пунктом 2.1 розділу II цього Положення, до письмового запиту на проведення рецензування додається оригінал звіту про оцінку майна, який має бути прошитий (прошнурований), пронумерований, скріплений підписом суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, що проводив оцінку. Винятки можуть стосуватися лише випадків, передбачених пунктами 3.4 і 3.6 цього розділу.

Згідно пункту 3.4 розділу III Положення у разі надходження запитів від правоохоронних та контролюючих органів державної влади щодо проведення процедури рецензування звітів про оцінку майна допускається рецензування копій таких звітів.

Текст документа відтворюється повністю.

Обсяг копії звіту про оцінку майна має бути однаковим з оригіналом звіту (описова частина, розрахункова частина та всі додатки).

У копіях повинні відображатися всі виправлення, зроблені в оригіналі.

Копія звіту про оцінку майна має бути виконана якісно: всі аркуші копії звіту про оцінку майна (з додатками до нього у повному обсязі, що містить оригінал звіту), мають бути чіткими.

Копія звіту про оцінку майна не може містити у додатках інших документів, окрім тих, що містить оригінал звіту про оцінку майна.

Замовники рецензії не можуть доповнювати копію звіту про оцінку майна, що додається до запиту про рецензування, іншими документами.

Копія звіту про оцінку майна виготовляється та засвідчується в установленому законодавством порядку.

Надіслана копія звіту про оцінку майна, що не відповідає зазначеним вище вимогам, до розгляду не приймається та повертається заявнику для оформлення її належним чином.

Згідно пункту 3.6 розділу III Положення у разі прийняття Фондом або його регіональним відділенням рішення про проведення рецензування звіту про оцінку майна, який надходить від юридичної особи (у статутному капіталі якої відсутня державна частка) або фізичної особи, до звернення має бути доданий оригінал звіту про оцінку майна або нотаріально засвідчена копія звіту про оцінку майна. Надіслана копія звіту про оцінку майна після рецензування зберігається в державному органі приватизації як додаток до рецензії. Надісланий оригінал звіту про оцінку майна повертається заявнику.

Як зазначено в пункті 10 Рецензії на Звіт про оцінку майнових прав за кредитними договорами (99-17-0036) від 23.01.2017 року стосовно додатків до копії звіту: наданих копій документів, даних, джерел інформації, що є актуальними стосовно об'єкта оцінки - майже всі копії є неякісними і непридатними для читання.

У висновках рецензента стосовно складу звіту про оцінку майна зазначено, що на рецензування надійшла копія звіту прошита, пронумерована, завірена підписом провідного фахівця Ткаліна С.Ю. в 1 томі на 51 аркуші та скріплена відбитком печатки Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України Управління організації документування управлінської інформації.

Втім, згідно пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003 ("Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів"), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55 і який, відповідно до пункту 1.1., 1.2. поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: - органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; - підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності (далі - організацій) та установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до

бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис).

Відповідно до матеріалів справи, остання сторінка копії звіту позивача містить печатку приватного підприємства "Манускрипт", підпис керівника, дату та друкований напис, що підтверджує нумерацію сторінок та де зазначено, що пронумеровано та прошнуровано 101 сторінку.

У той же час, вказана вище остання сторінка копії звіту позивача скріплена відбитком печатки Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України Управління організації документування управлінської інформації та містить друкований напис, завірений підписом провідного фахівця Ткаліна С.Ю., що усього прошито та пронумеровано 51 аркуш і при цьому не містить обов'язкового реквізиту - дати засвідчення копії.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що копія звіту останнього, яка надійшла до відповідача для проведення процедури рецензування, не відповідала вимогам, зазначеним в пункті 3.4 розділу III Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, тобто не була якісно виконаною та засвідченою в установленому законодавством порядку, а отже не повинна була бути прийнятою до розгляду з наступним поверненням заявнику для оформлення її належним чином.

Разом з тим, відносно тверджень позивача, викладених у відповіді на відзив, про виконання вимог, поставлених перед безпосереднім виконавцем звіту про оцінку майнових прав від 24.03.2014 року ОСОБА_1 відповідно до протоколу засідання Екзаменаційної комісії відповідача від 25.04.2017 року №95, що свідчить про відсутність підстав, передбачених пунктом 1 розділу II Положення про порядок анулювання сертифікатів суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та їх поновлення після анулювання, для анулювання сертифікату суб'єкта оціночної діяльності від 15.03.2016 року №218/16, виданого приватному підприємству "Манускрипт", а також щодо тверджень відповідача, викладених у запереченні на відповідь на відзив, стосовно обов'язку прийняття рішення відносно суб'єкта оціночної діяльності - Приватного підприємства "Манускрипт" незалежно від рішення Екзаменаційної комісії за наявності правових підстав відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", суд зазначає наступне.

Так, за статтею 6 Закону №2658-III оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

За статтею 15 Закону №2658-III кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна.

Відповідно до статті 16 Закону №2658-III з метою організаційного забезпечення прийняття рішень про видачу кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів та про позбавлення кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів (їх анулювання) наказом Фонду державного майна України від 13.11.2002 року №1997 затверджене Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії та яке, згідно його пункту 1 розділу I, було розроблено з метою реалізації вимог Закону №2658-III у частині організаційного забезпечення прийняття Екзаменаційною комісією рішень про видачу або позбавлення (анулювання) кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів.

Відповідно до раніше наведеного, підстави для анулювання сертифіката суб'єкта оціночної діяльності зазначені в статті 20 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

На виконання даної статті Закону та з метою встановлення порядку анулювання сертифікатів суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання (далі - сертифікати), а також процедури їх поновлення, було затверджено "Положення про порядок анулювання сертифікатів суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та їх поновлення після анулювання".

Пунктом 1 розділу II цього Положення встановлено виключений перелік рішень, одне з яких приймає Фонд державного майна України за результатами рецензування звітів про оцінку майна, майнових прав (далі - оцінка майна), що здійснюється відповідно до вимог законодавства з оцінки майна та професійної оціночної діяльності.

Зокрема, окрім анулювання сертифікату у разі наявності одного і більше звітів про оцінку майна, що класифікуються згідно з абзацом четвертим пункту 67 Національного стандарту №1, або якщо один і більше звітів про оцінку майна класифікуються за абзацом п'ятим пункту 67 Національного стандарту №1, передбачено також і звернення до Екзаменаційної комісії з пропозицією розглянути на її засіданні питання про необхідність пройти підвищення кваліфікації оцінювачем за напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямів, що відповідають напрямам та спеціалізаціям звіту про оцінку майна, щодо якого були зауваження.

Згідно протоколу засідання Екзаменаційної комісії відповідача від 25.03.2017 року №95 у відношенні оцінювача позивача, ОСОБА_1 було прийнято рішення про необхідність позачергового проходження навчання за програмою підвищення кваліфікації за відповідним напрямом та спеціалізацією.

При цьому, за інформацією у згаданому протоколі та у відповідності до листа заступника Голови Фонду державного майна України члену Екзаменаційної комісії, за результатами рецензування копії звіту позивача рецензентом, що працює у штаті Фонду встановлено, що зазначена копія звіту класифікується за ознакою абзацу п'ятого пункту 67 Національного стандарту №1, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії, якщо за результатами рецензування звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) визнано таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний, Фонд державного майна України направляє письмове звернення заявника та документи до нього на розгляд до секретаріату Екзаменаційної комісії.

За пунктом 5 розділу IV цього Положення після отримання секретаріатом Екзаменаційної комісії рецензії на звіт про оцінку (акт оцінки), складеної рецензентом, що працює в штаті Фонду державного майна України або його регіональному відділенні, такий звіт (акт) направляється для забезпечення його рецензування експертною радою саморегулівної організації оцінювачів, якщо оцінювач, питання якого винесено на розгляд Екзаменаційної комісії, є членом цієї саморегулівної організації, або членом Екзаменаційної комісії, якому доручено здійснити рецензування, якщо оцінювач, питання професійної оціночної діяльності якого винесено на розгляд Екзаменаційної комісії, не є членом жодної саморегулівної організації оцінювачів.

Після отримання рецензій на звіт про оцінку (акт оцінки) питання щодо професійної оціночної діяльності оцінювача включається до порядку денного чергового засідання Екзаменаційної комісії.

З цією метою секретаріат Екзаменаційної комісії готує та подає звернення заявника та пакет документів до нього на розгляд Екзаменаційної комісії.

Тобто, наведені пункти Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії відносяться до розділу, що стосується порядку прийняття рішення про позбавлення кваліфікаційного свідоцтва оцінювача (його анулювання), однак, згідно його пункту 1 (розділ IV Положення) розгляд питань, пов'язаних з позбавленням кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача (його анулюванням), здійснюється за письмовим зверненням заінтересованих осіб (заявників). Заявники надсилають звернення на адресу Фонду державного майна України. Звернення має містити аргументовані підстави для позбавлення кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача.

Відповідно до викладеного у листі НПУ ГУ у м. Києві від 21.12.2016 року №1559СВ/125/5-2016, вбачається прохання провести рецензування копії звіту про оцінку права вимоги за кредитними договорами та врахувати при цьому, що оцінку права вимоги згідно договору від 19.03.2014 року №70314МП здійснював оцінювач позивача.

За раніше згаданим листом заступника Голови Фонду державного майна України, адресованого члену Екзаменаційної комісії, в якому міститься виклад обставин стосовно листа НПУ ГУ у м. Києві від 21.12.2016 року №1559СВ/125/5-2016, результатів рецензування рецензентом, що працює у штаті Фонду, з посиланням на пункт 5 розділу IV Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії, яким передбачено, зокрема, направлення звіту про оцінку для забезпечення його рецензування членом Екзаменаційної комісії, якому доручено здійснити рецензування, якщо оцінювач, питання професійної оціночної діяльності якого винесено на розгляд Екзаменаційної комісії, не є членом жодної саморегулівної організації оцінювачів, зазначено прохання провести рецензування копії Звіту про оцінку позивача з метою повного та всебічного розгляду відповідного питання на черговому засіданні Екзаменаційної комісії.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що Фонд державного майна України приймає рішення щодо анулювання сертифіката суб'єкта оціночної діяльності незалежно від рішення його Екзаменаційної комісії, до повноважень якої віднесено розгляд питань, пов'язаних з позбавленням кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача (його анулюванням), але зауважує, що Положенням про порядок анулювання сертифікатів суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та їх поновлення після анулювання передбачено прийняття одного рішення за результатами рецензування звітів про оцінку майна, майнових прав (далі - оцінка майна), що здійснюється відповідно до вимог законодавства з оцінки майна та професійної оціночної діяльності, зокрема звернення до Екзаменаційної комісії з пропозицією розглянути на її засіданні питання про необхідність пройти підвищення кваліфікації оцінювачем за напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямів, що відповідають напрямам та спеціалізаціям звіту про оцінку майна, щодо якого були зауваження, при цьому, у відповідності до наведеного, фактично мало місце прохання позивача до члена Екзаменаційної комісії стосовно винесення на розгляд питання, віднесеного до повноважень останньої, про що свідчить посилання на відповідні приписи Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка оцінювач ОСОБА_1 зазначив, що здійснює оцінку кредитних договорів з 2007 - 2008 років і жодних зауважень не було. Для здійснення оцінки використовував інформацію економічних показників та власний досвід. Методика була, однак першочергово використовував свій досвід.

Враховуючи все викладене в сукупності, суд не дає оцінку правомірності зауваженням відповідача, зазначених в рецензії на звіт позивача про оцінку майнових прав від 24.03.20014 року стосовно не використання, не відповідності та/або порушень вимог "Методичних рекомендацій до оцінки права вимоги зобов'язання, що виникає внаслідок здійснення банком кредитним операцій", а отже їх законності та обґрунтованості, оскільки в даній справі першочергово підлягало з'ясуванню питання правомірності прийняття вказаної копії звіту позивача до розгляду відповідачем та, як наслідок, прийняття оскаржуваного наказу Фонду державного майна України від 13.05.2017 року №758 щодо анулювання сертифіката суб'єкта оціночної діяльності від 15.03.2016 року №218/16, виданого приватному підприємству "Манускрипт" (ідентифікаційний код 31989258).

Відповідач в порушення вищезгаданих норм законодавства не вправі був взагалі приймати на рецензування копію звіту позивача у тому вигляді, в якому ця копія надійшла на рецензування. А приймаючи рішення і щодо позивача, і щодо оцінювача одночасно - відповідач порушив принцип пропорційності та, зокрема, наведені вище вимоги Положення про порядок анулювання сертифікатів суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та їх поновлення після анулювання.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій та прийнятих рішень.

Отже, вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

1. Позов Приватного підприємства "Манускрипт" - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 13.05.2017 року №758 щодо анулювання сертифіката суб'єкта оціночної діяльності від 15.03.2016 року №218/16, виданий приватному підприємству "Манускрипт" (ідентифікаційний код 31989258).

3. Стягнути на користь Приватного підприємства "Манускрипт" (ідентифікаційний код 31989258, адреса: 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 3-В, кв. 49) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду державного майна України (ідентифікаційний код: 00032945, адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9) судові витрати у сумі 1762,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко