Справа № 0940/2239/18
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"23" листопада 2018 р. Справа № 0940/2239/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративні справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської районної державної адміністрації Пронь Оксани Дмитрівни, Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.11.2018 звернувся до суду з позовною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської районної державної адміністрації Пронь Оксани Дмитрівни, Глибівської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень.

Окрім цього, з позовною заявою 22.11.2018 позивач подав заяву від 21.11.2018 про забезпечення позову в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зупинення дії рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської районної державної адміністрації Пронь Оксани Дмитрівни №43990769 від 12.11.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та рішення Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області №223-20/2017 від 26.10.2018 «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність».

Одночасно позивач у даній заяві просить звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання клопотання про забезпечення позову.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору, серед іншого, є громадяни України, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 8 вказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із матеріалів, долучених до позову вбачається, що позивачем у 1, 2, 3,4 кварталі 2017 року отримано дохід у вигляді соціальних виплат в загальному розмірі 1095,70 гривень, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 17.04.2018 року. Окрім цього, згідно довідки Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 01.11.2017 за №958/03, ОСОБА_1 на обліку не перебуває.

Згідно вимог статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

А тому, у відповідності до статті 133 Кодексу, пункту 1 частини 1, частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан позивача, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 528,60 гривень за подання заяви про забезпечення позову.

Що стосується заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що оскаржувані рішення №43990769 від 12.11.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та рішення №223-20/2017 від 26.10.2018 «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність» є очевидно протиправними та порушують права та інтереси позивача.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із частиною 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності хоча б однієї з підстав: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В той же час, позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також суд не може погодитись з доводами позивача про очевидні ознаки протиправності оскаржуваних рішень №43990769 від 12.11.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та №223-20/2017 від 26.10.2018 «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність», оскільки встановлення такої протиправності є предметом розгляду даної адміністративної справи.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави, з якими процесуальний закон пов'язує можливість вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської районної державної адміністрації Пронь Оксани Дмитрівни №43990769 від 12.11.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та рішення Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області №223-20/2017 від 26.10.2018 «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність».

Таким чином, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову належить відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 133 150, 151, 152, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В:

1. Клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову задовольнити.

2 . Звільнити ОСОБА_1 від сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

3. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Богородчанської районної державної адміністрації Пронь Оксани Дмитрівни №43990769 від 12.11.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та рішення Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області №223-20/2017 від 26.10.2018 «Про реєстрацію упорядкованих земельних ділянок в комунальну власність» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала постановлена під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.