Справа № 669/1080/18
Суддя: Давидюк О. І.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 669/1080/18
Провадження № 2-а/669/25/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Давидюка О.І.

з участю: секретаря судового засідання Дем'янюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір'я адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області капрала поліції Кравчука Василя Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області капрала поліції Кравчука Василя Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 062409 від 25 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за порушення ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування позову вказує, що 25 вересня 2018 року близько 10 год. 00 хв. він керував автомобілем DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом BODEX д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі М 06 Київ - Чоп та згідно ТТН № 2018-09-25/3 від 25 вересня 2018 року перевозив вантаж, фактична маса якого з транспортним засобом за документами вантажодоправника становила 39860 кг, а за документами вантажоодержувача - 39880 кг.

Зазначає, що на 434 км вищевказаної автодороги він був зупинений працівниками поліції та керований ним вантажний автомобіль з причепом пройшов габаритно-ваговий контроль, за наслідками якого поліцейським встановлено навантаження на строєну вісь 24 т 290 кг при допустимій 22 т, що перевищувало, на думку поліцейського, нормативно-допустиму вагу.

Вказує, що постанова є незаконною, оскільки загальна фактична маса керованого ним транспортного засобу з вантажем не перевищувала 40 т, поліцейським в порушення ст. ст. 258, 276 КУпАП постанову винесено на місці вчинення правопорушення, а не «за місцем вчинення», яким є розташування підрозділу патрульної поліції того населеного пункту, де було скоєно правопорушення, не ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

З огляду на зазначене, вважає, що не допустив порушень Правил дорожнього руху, а тому оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, просить постанову від 25 вересня 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні, яке відбулося 30 жовтня 2018 року, позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві.

Відповідач поліцейський роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області капрал поліції Кравчук В.В. в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області капрала поліції Кравчука Василя Васильовича від 25 вересня 2018 року серії ВР № 062409 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП до штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 25 вересня 2018 року близько 10 год. 00 хв., керуючи автомобілем DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом BODEX д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі М 06 Київ - Чоп, порушив правила проїзду великогабаритних транспортних засобів, а саме керував транспортним засобом фактична маса якого перевищувала навантаження на строєну вісь 24,29 т при допустимій 22 т без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив вимоги п. 22.5, п. 32.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 31 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, для отримання дозволу перевізник або уповноважена ним особа подає заяву, в якій зазначаються заплановані строки проїзду транспортного засобу, маршрут руху, геометричні (висота, ширина, довжина) і вагові (загальна вага, осьові навантаження) параметри транспортного засобу, інформація про вантаж, найменування, адреса, телефон перевізника та прізвище відповідальної за перевезення особи.

Доказів на підтвердження законності руху транспортним засобом, габаритні параметри якого перевищують нормативні, а саме, дозволу виданого підрозділом Національної поліції чи документа про внесення плати за проїзд такого транспортного засобу, позивачем ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Як вбачається із досліджених судом письмових доказів, зокрема довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 25 вересня 2018 року № 0014201 та Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25 вересня 2018 року № 0001653, посадовими особами Укртрансбезпеки у Рівненській області проведено габаритно-ваговий контроль (далі ГВК), за результатами якого встановлено навантаження на строєну вісь транспортного засобу позивача ОСОБА_1 масою 24,29 т при дозволених 22 т, а фактична маса транспортного засобу 40,51 т при нормативно допустимій 40 т, тобто з перевищенням обмеження, встановленого п. 22.5 Правил дорожнього руху, що є порушенням правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів оскарження дій працівників Укртрансбезпеки в адміністративному порядку або наявності у водія станом на 25 вересня 2018 року спеціального дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових нормативів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо забезпечення автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, (надалі Порядок).

В п. 6 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами тобто, працівниками відповідних органів.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального та зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно п. 2 роз. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої Міністерством юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (надалі - Інструкція № 1395), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, статтею 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейський правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене останнім порушення вимог Правил дорожнього руху, вірно кваліфікувавши його дії за ст. 132-1 КУпАП та застосувавши стягнення, передбачене санкцією вказаної норми.

Суд також не вбачає порушень у діях поліцейського при винесенні постанови саме на місці вчинення правопорушення, оскільки за приписами ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадку, передбаченому ч. 2 ст. цієї статті, коли протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення. Аналізуючи наведені докази, суд вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, винесена повноважною посадовою особою, стягнення накладено в межах санкції ст. 132-1 КУпАП, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову серії ВР № 062409 від 25 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень на ОСОБА_1 залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:О. І. Давидюк