Справа № 815/1329/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

20 листопада 2018 року

справа №815/1329/13-а

адміністративне провадження №К/9901/61647/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач)

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року у складі судді Іванова Е. А. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у складі колегії суддів Стас Л. В., Турецької І. О., Градовського Ю. М. у справі № 815/1329/13-а за адміністративним позовом Дачно-будівельного кооперативу "Золоті ключі" до Лиманської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі» (далі - Кооператив, платник податків, позивач у справі) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лиманської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі - податковий орган, відповідач у справі, правонаступник Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області державної податкової служби), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 лютого 2013 року № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства в сфері обігу готівки у розмірі 420 908 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

11 липня 2013 року постановою Одеського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено, визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11 лютого 2013 року №.

04 червня 2014 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

01 листопада 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами направлення справи на новий розгляд стала, серед іншого, необхідність дослідження судами прибуткових та видаткових касових ордерів, касової книги з метою встановлення наявності чи відсутності розбіжностей у документах та підтвердження факту неоприбуткування позивачем коштів. Суд касаційної інстанції зазначив, що судами попередніх інстанцій не встановлено з якого саме місця (каси підприємства чи сейфу) були вилучені вказані кошти, чи є зазначене місце касою підприємства та чи є вищезазначені особи особами на яких покладено обов'язки касира, чи укладено з ними договір про повну матеріальну відповідальність.

23 квітня 2018 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з правомірності спірного податкового повідомлення-рішення внаслідок доведення податковим органом наявності складу правопорушення, передбаченого пунктом 2.6 Постанови правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" (далі - Положення № 637).

17 вересня 2018 року зареєстровано касаційну скаргу позивача, подану до Верховного Суду.

У касаційній скарзі Кооператив, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме положень статей 72, 74, 77 Кодексу адміністративного судочинства, пунктів 3.1, 3.3, 3.4, 4.2, 4.3 Положення № 637, доводить, що обставини правопорушення встановлені на підставі недопустимих доказів, оскільки ці докази отримані в межах кримінального провадження під час обшуку, вказує на надання судам інших первинних документів, які неправильно оцінені ними, а отже, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

11 жовтня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за наслідками усунення позивачем недоліків касаційної скарги в установлений судом строк та витребувано з Одеського окружного адміністративного суду справу №815/1329/13-а.

26 жовтня 2018 року справа №815/1329/13-а надійшла на адресу Верховного Суду.

25 січня 2018 року відповідач надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, просить їх залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у січні 2013 року посадовими особами податкового органу на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку платника податків з питань дотримання вимог зокрема іншого законодавства за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року, за результатами якої складено акт від 25 січня 2013 року № 60/22-26364069 (далі - акт перевірки).

11 лютого 2013 року посадовою особою податкового органу на підставі акта перевірки та згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № за порушення пункту 2.6 Положення № 637 , відповідно до статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року №436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (далі - Указ № 436/95) застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 420 908 грн.

Склад фінансового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення доводиться податковим органом на підставі аналізу трьох груп обставин, а саме: неоприбуткування 09 червня 2011 року суми у розмірі 2 400 грн, неоприбуткування 19 грудня 2011 року коштів у сумі 65 550 грн, що вилучені з робочого столу ОСОБА_1 - економіста Кооперативу, а також неоприбуткування 19 грудня 2011 року коштів у сумі 16 231 грн, що вилучені у ОСОБА_2 - касира без оформлення прибуткових ордерів.

Склад правопорушення, передбаченого пунктом 2.6 Положення № 637, наявний у разі несвоєчасного або неповного оприбуткування готівки, що надходить до каси підприємства. Під оприбуткуванням готівки в касах підприємств розуміється здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

За змістом пунктів 3.7 та 3.10 Положення № 637 встановлено обов'язок оприбуткування посадовими особами підприємства готівки шляхом оформлення прибуткових касових ордерів.

Абзацом 3 статті 1 Указу № 435/95 передбачено застосування штрафної (фінансової) санкції за правопорушення у вигляді неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2012 року надано дозвіл на обшук в приміщенні ДБК "Золоті ключи" з метою виявлення і вилучення документів, чернових записів, комп'ютерного обладнання, носіїв інформації та інших предметів, які мають значення для доказів у провадженні та вказують на незаконні дії посадових осіб Комінтернівської РДА Одеської області при вилученні земель лісового фонду.

19 грудня 2012 року старшим слідчим відділу розслідування корупційних кримінальних правопорушень прокуратури Одеської області молодшим радником юстиції Кузмичовим В.Г., проведено санкціонований обшук у службовому приміщенні ДБК "Золоті ключі", в якому знаходяться робочі місця економістів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У ході обшуку в робочому столі економіста ОСОБА_1 виявлено грошові кошти в сумі 63 952 грн. та 200 доларів США, які станом на 19 грудня 2012 року по курсу НБУ еквівалентні 1 598 грн 60 коп. На початку проведення обшуку в приміщенні були тільки два працівника ДБК "Золоті ключі", робочими місцями яких був цей кабінет.

ОСОБА_2, яка була присутня в кабінеті під час обшуку та вилучення коштів, пояснила, що готівка в сумі 47 317 грн., яка вилучена на її робочому місці, це були членські та експлуатаційні внески членів ДБК "Золоті ключі", які вона не встигла оприбуткувати. На момент обшуку згідно виданих прибуткових ордерів №2108 - №2109 на суму 21 587,00 грн. та залишку на початок дня - 9 499 грн. в касі Кооперативу повинно було знаходитись грошових коштів на суму 31 086 грн. Прибуткові касові ордери на суму 16 231 грн. на момент проведення обшуку відсутні, що свідчить про їх не оприбуткування.

Судами попередніх інстанцій на виконання вказівок суду касаційної інстанції при здійсненні нового розгляду справи досліджено видаткові та прибуткові касові ордери, на підставі яких податковим органом робиться висновок про наявність фінансового правопорушення.

У судовому засіданні допитано як свідка ОСОБА_1 яка пояснила, що на час проведення перевірки працювала у позивача на посаді економіста по фінансовій роботі. Під час обшуку в кабінеті крім неї була ще й ОСОБА_2, яка працювала у позивача на посаді економіста по бухгалтерському обліку та на неї покладено обов'язки касира з ведення касових операцій. Вона повідомила, що виявленні під час обшуку кошти у сумі 63 952 грн. та 200 доларів США (еквівалент 1 598 грн) знаходились у її сумочці. Зазначила, що ці кошти були її особистими коштами, які, в тому числі, вона отримала за договором позики для покупки автомобіля.

У судовому засіданні представник позивача погодився з вказаним порушенням в частині неоприбуткування суми у розмірі 2 400 грн.

На підставі дослідження первинних документів бухгалтерського обліку, а також протоколу обшуку, допиту свідків суди попередніх інстанцій підтвердили факт неналежного оприбуткування готівки, при цьому обґрунтовано зазначили, що протокол обшуку може використовуватися як письмовий доказ, оскільки перевірка проводилася на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Суди першої та апеляційної інстанції враховували, що протокол обшуку підписаний всіма учасниками слідчої дії без жодних зауважень, так само як і акт перевірки.

Надані позивачем первинні документи, як встановлено судами попередніх інстанцій, лише підтверджують факт наявності складу фінансового правопорушення. З наданих позивачем первинних документів вбачається, що кошти, які вилучено у ОСОБА_2 у сумі 47 317 грн було оформлено як видаток, хоча прибуткові касові ордери №№ 2108-2129 оформлено на суму 21 587 грн, а також мав місце залишок на початок робочого дня. Кошти в розмірі 16 231 грн., які були вилучені у касира ОСОБА_2 під час обшуку, не були оформленні прибутковими касовими ордерами. На кошти, вилучені у ОСОБА_1 взагалі відсутні будь-які первинні документи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що первинні документи, надані до суду, під час перевірки, а також після її завершення податковому органу не надавалися, під час проведення перевірки було надано лише ксерокопію 136 сторінки касової книги Кооперативу та ксерокопія сторінки від 19 грудня 2012 року "Журналу реєстрації прибуткових і видаткових касових документів".

Судами першої та апеляційної інстанції обґрунтовано не застосовано положення пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) оскільки кримінальна справа була порушена не щодо посадових осіб підприємства позивача, отже, податковий орган, здійснюючи таку перевірку у період з 10 січня 2013 року по 18 січня 2013 року, і встановивши порушення позивачем вимог діючого законодавства, мав підстави для винесення податкового повідомлення-рішення

Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про встановлення факту неоприбуткування готівки до каси позивача, а також про доведеність у зв'язку з цим складу фінансового правопорушення на підставі пункту 2.6 Положення № 637, за яке спірним податковим повідомленням-рішенням застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 420 908 грн.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на неможливість використання як доказу протоколу обшуку є помилковим, виходячи з такого.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діє на момент розгляду справи у суді касаційної інстанції) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол обшуку є джерелом доказів, у розумінні статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, яке підлягає обов'язковій оцінці судом у сукупності, разом з іншими доказами, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, суди попередніх інстанцій, оцінивши первинні документи, надані позивачем, зміст протоколу обшуку, акту перевірки, допитавши свідків, на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи, прийшли до висновку про наявність правопорушення, покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Жодних доводів щодо порушень судами норм Податкового кодексу України, Указу № 436/95, на підставі яких прийняте спірне податкове повідомлення-рішення або неправильного застосування їх судами, неправильного тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню, позивачем в касаційній скарзі не наведено.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі № 815/1329/13-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер