Справа № 806/1261/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1261/18

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

19 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року (повний текст якої складено в м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дії, зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дії, зобов'язання провести перерахунок пенсії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.12.2014 року була призначена пенсія за віком, так як Позивач скористалася правом дострокового виходу на пенсію на 30 місяців.

За приписами п.7-2. Прикінцевих положень Закону N 1058-IV до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мали жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Саме у відповідності до вказаних положень Закону N 1058-IV Позивачу була призначена пенсія з 26.12.2014року. При цьому, для обчислення пенсії був застосований середній показник заробітної плати за 2013рік, була здійснена доплата за 7 років страхового стажу понад необхідних 30 років і одночасно зменшено розмір пенсії на 15%, тобто за кожний місяць дострокового виходу на пенсію.

Судом встановлено та визнається сторонами, що з 19.01.2015 року виплата пенсії позивачу за її заявою була припинена у зв'язку із виходом на роботу.

17.06.2017 року Позивач у зв'язку із досягненням 58-річного віку звернулася до відповідача про призначення пенсії за віком. Рішенням відповідача з 01.08.2017 року позивачу була поновлена виплата пенсії та проведено перерахунок її розміру. При проведенні такого перерахунку відповідач, окрім іншого, застосував ті ж самі показники заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2013 рік та коефіцієнт страхового стажу, як і під час призначення пенсії у 2014 році.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав проведення перерахунку розміру пенсії, в тому числі зумовленого пільговим порядком обчислення стажу роботи, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Розмір страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

Суть спору між сторонами зведена виключно до правомірності такого застосування Відповідачем при перерахунку пенсії Позивачу в 2017році тих же самих показників середньої заробітної плати та коефіцієнт страхового стажу, як і під час призначення пенсії у 2014році.

Безспірно, відповідно до вимог частини другої статті 40 Закону N 1058-IV (у редакції Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI) для визначення за відповідною формулою заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особи, окрім іншого враховується "Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики".

До прийняття Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI для визначення за відповідною формулою заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особи, окрім іншого враховувалася "Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії".

Одночасно приписами частини другої статті 42 Закону N 1058-IV передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

При цьому, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Частиною 4 ст. 42 Закону N 1058-IV встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Саме певне нерозуміння Позивачем вимог положень статей 40, 42 Закону N 1058-IV, на думку суду, стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 40, 42 Закону N 1058-IV і в постанові від 20 березня 2012 року (справа N 21-62а12) зазначив, що перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 зазначеного Закону здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 14.10.2014року у справі №21-443а14.

В постанові Верховного Суду України від 9 лютого 2016 року (справа № 578/8363//14-а) прямо зазначено, що показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії.

Таким чином, при такому перерахунку розміру пенсії зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, відповідач правомірно при проведенні перерахунку розміру пенсії Позивачу в 2017 році для визначення за відповідною формулою заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії правомірно застосував показник середньої заробітної плати за 2013 рік, тобто той показник, який застосовувався на час призначення пенсії позивачу в 2014 році.

При цьому суд зазначає, що в пункті 4-5 розділу XV Прикінцевих положень Закону N 1058-IV ( у редакції Закону України від 03.10.2017 р. N 2148-VIII) прямо передбачено, що збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.