Справа № 806/2891/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м.Житомир справа № 806/2891/18

категорія 3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В., Магдич В.М., Шевчук Т.А.,

за участю: позивача ОСОБА_5.,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Лугіни С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання дій неправомірними, скасування припису та постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати дії Управління Держпраці у Житомирській області неправомірними;

скасувати припис Управління Держпраці у Житомирській області від 16.05.2018 №ЖТ1500/29/АВ/П, що винесений Управлінням Держпраці у Житомирській області;

скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області від 05.06.2018 №ЖИ92ЖТ1500/29/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 штрафу.

05.07.2018, на виконання вимог ухвали суду, позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.42-47), в якій позивач просить:

визнати дії Управління Держпраці у Житомирській області неправомірними в частині винесення припису про усунення виявлених порушень від 16.05.2018 №ЖТ1500/29/АВ/П, що винесений Управлінням Держпраці у Житомирській області та в частині винесення постанови від 05.06.2018 №ЖИ92ЖТ1500/29/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 штрафу;

скасувати припис Управління Держпраці у Житомирській області від 16.05.2018 №ЖТ1500/29/АВ/П, що винесений Управлінням Держпраці у Житомирській області;

скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області від 05.06.2018 №ЖИ92ЖТ1500/29/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 штрафу.

В обґрунтування позову зазначила, що за результатами проведеного позапланового інспекційного відвідування щодо дотримання вимог законодавства про працю встановлено порушення ч.1 ст.21, ч.1 ст.24, ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України №413, що полягає у допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу. За результатами перевірки складено акт перевірки від 16.05.2018 та складено припис №ЖТ1500/29/АВ/П з вимогою усунути відповідні порушення про повідомити відповідний орган. На підставі акту перевірки відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 05.06.2018 №ЖИ92ЖТ1500/29/АВ/П/ПТ/ТД-ФС. Притягнення її до відповідальності та винесення припису вважає безпідставним, та дії працівників відповідача такими, що суперечать чинному законодавству, не відображають дійсних обставин справи, оскільки допуску працівників без оформлення трудового договору у дійсності не було.

Ухвалою від 09.07.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 01.08.2018.

Протокольною ухвалою суду від 01.08.2018 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 30.08.2018, в зв'язку з задоволенням клопотання про виклик свідків.

За наслідками підготовчого судового засідання, ухвалою суду від 30.08.2018 закрито підтовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 02.10.2018.

Ухвалою суду від 04.09.2018 заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 05.06.2018 №ЖИ92ЖТ1500/29/АВ/П/ПТ/ТД-ФС до набранням законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №806/2891/18. В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

В судовому засіданні 02.10.2018 оголошувалась перерва до 18.10.2018, в зв'язку з задоволенням клопотання про виклик свідка.

Враховуючи клопотання про відкладення розгляду справи, а також зважаючи на те, що учасники справи до суду не прибули, розгляд судового засідання, призначеного на 18.10.2018 перенесено на 08.11.2018.

В обґрунтування відзиву на позов відповідач зазначає, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_5 надано цивільно-правовий договір від 11.05.2018, який укладено з ОСОБА_6. Жодних інших документів надано не було не тільки під час інспекційного відвідування, але і під час розгляду справи про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою, яке відбувалося 05.06.2018, що на думку відповідача, ставить під сумнів існування додаткової угоди до цивільно-правового договору від 12.05.2018, заяву ОСОБА_6 про розірвання цивільно-правового договору через поїздку за кордон та угоду від 16.05.2018 про розірвання цивільно-правового договору від 11.05.2018 на час проведення інспекційного відвідування. Вважає, що укладення ФОП ОСОБА_5 цивільно-правового договору з ОСОБА_6, яка фактично працювала продавцем призводить до порушення прав останньої, а саме права на безпечні і здорові умови праці, позбавлення її гарантованого державою розміру заробітної плати; права на відпустку, у тому числі і на додаткову й без збереження зарплати, відпустку у зв'язку з вагітністю та пологами; права на оплату лікарняного; права на соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань; права на зарахування виробничого та трудового стажу/права на пенсійне забезпечення та ін. (а.с.84-86).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 у відповіді на відзив звертає увагу на те, що в частині визнання дій відповідача неправомірними щодо складеного ним припису та скасування припису, відповідач у своєму відзиві нічого не вказує, а відтак є всі підстави вважати, що в цій частині позовні вимоги взагалі не заперечуються (а.с.112-114).

Управління Держпраці у Житомирській області в запереченнях на відповідь на відзив ФОП ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що на підставі акту будь-які твердження про незаконність вищевказаного припису є безпідставними та необґрунтованими. Разом з тим, вказує, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими від 05.06.2018 №ЖИ92ЖТ1500/29/АВ/П/ПТ/ТД-ФС є правомірною, прийнятою у порядку, в межах та у спосіб передбачений законодавством.

Заслухавши пояснення позивача, її представників, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що листом від 13.04.2018 №650 Любарська районна державна адміністрація Житомирської області клопотала перед Управлінням Держпраці у Житомирській області щодо проведення перевірки з приводу дотримання трудового законодавства ФОП ОСОБА_7 (а.с.88).

На підставі наказу від 14.05.2018 №759, направлення на проведення заходу державного контролю від 14.05.2018 №672/04 та на підставі листа Любарської районної державної адміністрації Житомирської області від 13.04.2018 №650 посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області в період з 15.05.2018 по 16.05.2018 проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин держання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне страхування за адресою: АДРЕСА_1. Результати перевірки оформлені актом від 16.05.2018 №ЖТ 1500/29/АВ (а.с.13-22,88,48-65).

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства про працю, а саме: вимог ч.1 ст.21, ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України №413 в частині допущення до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення про прийняття працівника на роботу поданого власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Порушення встановлено відносно ОСОБА_6

На підставі встановленого порушення, відповідно до 259 КЗпП України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, головним державним інспектором управління Держпраці у Житомирській області Дехтяровою Л.В. внесено припис з вимогою у строк до 23.05.2018 усунути вимоги ч.1 ст.21, ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України №413 та письмово проінформувати про це Управління (а.с.23-24, 66-68).

В свою чергу, на підставі акту перевірки додержання суб"єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов"язкове державне соціальне страхування від 05.06.2018, керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", частиною третьою статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 та на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_5 накладено штраф у розмірі 111 690 грн (а.с.33).

Вважаючи дії відповідача, припис та постанову про накладення штрафу протиправними, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

Перевіряючи спірні дії та рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі- Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 7 Положення №96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні органи Державної служби України, затверджене наказом Мінсоцполитіки від 27.03.2015 №340 Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до п.4 Положення ГУ Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.5).

Підстави, порядок, процедура здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами встановлений Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V), а також Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою КМУ від 26.04.2017 №295 "Деякі питання реалізації ст. 259 Кодексу законів про працю України" (далі - Порядок №295).

Частиною 4 ст.2 Закону №877-V щодо сфери дії цього Закону встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до ч.5 ст.2 Закону зазначені у ч.4 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, ч.1,4,6-8, абз.2 ч.10, ч.13 та 14 ст.4, ч.1-4 ст. 5, ч.3 ст.6, ч.1-4 та 6 ст. 7, ст. 9, 10, 19, 20, 21, ч.3 ст. 22 цього Закону.

Аналіз вказаної норми Закону свідчить про те, що норм Закону №877-V повинні дотримуватися всі органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, а також зазначені норми, які повинні бути дотримані вказаними органами у будь-якому випадку.

Відповідно до вимог п. 5 Порядку № 295, інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 47 пятого пункту Порядку; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів , ДФС, Пенсійного фонду.

Пунктами 19,20,21 Порядку №295 встановлено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акту залишається в об'єкта відвідування.

Якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акту.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами інспекційного відвідування в ФОП ОСОБА_5 з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин відповідачем складено акт № ЖТ 1500/29/АВ від 16.05.2018, в якому зафіксовано виявлені порушення.

При цьому, наказ від 14.05.2018 №759 про проведення заходу державного контролю начальником управління Держпраці у Житомирській області винесений на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, викладеної у листі Любарської районної державної адміністрації Житомирської області від 13.04.2018 №650 про проведення перевірки з приводу дотримання трудового законодавства ФОП ОСОБА_7 (а.с.88,89-90).

Таким чином, підстава для проведення перевірки позивача була наявна та відповідає вимогам п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295, а саме: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

Отже, у відповідача були правові підстави для проведення інспекційного відвідування.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що в направленні про проведення заходу державного контролю було зазначено, що інспекційне відвідування буде проведене за адресою: АДРЕСА_1, хоча там знаходиться приватний будинок, в якому вона проживає та зареєстрована. В той же час, фактична підприємницька діяльність позивачем здійснюється за адресою: АДРЕСА_2. Тому, позивач вважає, що є всі підстави стверджувати, що перевірка здійснювалася не за місцем здійснення підприємницької діяльності.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що дійсно в направлені на проведення інспекційного відвідування зазначена адреса, за якою ОСОБА_5 зареєстрована як суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець, хоча перевірка була проведена в кафе-магазині "Едем", тобто за фактичним місцем здійснення її підприємницької діяльності.

В судовому засіданні позивач підтвердила, що адреса: АДРЕСА_1, є адресою, де вона зареєстрована, проживає та є її податковою адресою, однак підприємницькою діяльністю вона там не займається.

Таким чином, з огляду на ту обставину, що інспекційне відвідування проведене за місцем, де позивач безпосередньо здійснює підприємницьку діяльність, вказані доводи не заслуговують на увагу, оскільки не свідчать про наявність порушень в діях службових осіб відповідача.

Що стосується наявності підстав для накладення штрафу на позивача, а відтак і щодо правомірності винесення спірних припису та постанови, суд зазначає таке.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч. 2-7 ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок №509).

Пунктом 2 Порядку № 509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради обєднаної територіальної громади.

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що посадові особи управління Держпраці мають право проводити позапланові перевірки суб'єктів господарювання на предмет дотримання порядку оформлення найманих працівників на роботу, та на підставі встановлених порушень накладати штрафи за порушення вимог трудового законодавства. При цьому, необхідною умовою для застосування відповідних санкцій є встановлення факту трудових відносин з суб"єктом господарювання, які не оформлені належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки, відповідно до ст.259 КЗпП України, п. 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, головним державним інспектором управління Держпраці у Житомирській області Дехтяровою Л.В. внесено припис з вимогою у строк до 23.05.2018 усунути вимоги частин 1,3 ст.24 КЗпП України, постанови КМУ від 17.05.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" та письмово проінформувати про це Управління (а.с.23-24).

В свою чергу, 05.06.2018 спірною постановою начальником управління Держпраці у Житомирській області відповідно ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", ч.3 ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 та на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, на ФОП ОСОБА_7 накладено штраф у розмірі 111 690 грн. (а.с.33).

При цьому, вказана постанова винесена на підставі встановленого актом інспекційного відвідування від 16.05.2018 №ЖТ 1500/29/АВ порушення позивачем ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України №413.

Так, зі змісту постанови від 31.07.2018 вбачається, що підставою для накладення на позивача штрафу стало порушення ним вимог статті 24 КЗпП України в частині допущення до роботи громадянки ОСОБА_6 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення органів фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Як зазначено в акті, такого висновку відповідач дійшов оскільки під час інспекційного відвідування місця фактичної діяльності ФОП ОСОБА_5 надано цивільно-правовий договір, який укладено з ОСОБА_6 11.05.2018, предметом даного договору є прибирання приміщення торгівлі, розкладання товару, отримання та відпуск товару, опалення приміщення магазину. З усного пояснення ОСОБА_6 встановлено, що вона з 14.05.2018 приходить стажування на посаду продавця у ФОП ОСОБА_9 в у кафе-магазині "Едем", але з будь-яким наказами щодо трудових відносин її не ознайомлювали. Тому, зі змісту даного цивільно-правового договору та пояснень зроблений висновок про наявність ознак трудових відносин ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не були оформлені належним чином, чим порушено вимоги ч.1 ст.21 КЗпП та ч.3 ст.24 КЗпП.

Отже, викладені у акті перевірки порушення порушення ст.24 КЗпП України ґрунтуються фактично на усних поясненнях ОСОБА_6 та цивільно-правовій угоді.

Разом з тим, позивач стверджує про відсутність трудових відносин з вказаною у акті перевірки особою на момент здійснення інспекційного відвідування, тому висновок перевіряючих стосовно укладення цивільно-правової угоди, що містить ознаки трудових, вважає помилковими. Крім того, в судовому засіданні пояснила, що між нею та ОСОБА_6 була укладена додаткова угода, за умовами якої остання зобов"язувалася надати послуги по ремонту та прибиранню приміщення кафе-магазину. Однак, вказані роботи ОСОБА_6 не виконала та угода на її прохання була розірвана, оскільки вона вибула на роботу в іншу місцевість.

Суд, надаючи оцінку даним доводам, виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці. Порядок укладання договорів підряду (на виконання певних робіт) регулюється главою 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Вказані відносини вимогами законодавства про працю не регулюються.

До матеріалів справи надано копію цивільно-правового договору, що укладений 11.05.2018 між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6, предметом якого є виконання робіт (надання послуг) по прибиранню приміщення, розкладення та отримання товару, опалювання приміщення магазину. Відповідно до п.2.1 договору за виконану роботу оплачується винагорода у розмірі 1500,00 грн. Термін дії договору з 11.05.2018 до 11.06.2018. (а.с.25).

Відповідно до додаткової угоди до цивільно-правового договору від 11.05.2018, укладеної 12.05.2018 позивачем з ОСОБА_6 остання зобов'язується надати замовнику послуги: помити плитку площею 62 м. та пофарбувати стелю площею 28 м. в строк з 12.05.2018 по 11.06.2018 (а.с.26).

Вказана додаткова угода доповнена п.6.3, відповідно до якого дія даного договору припиняється за рішенням однієї із сторін, з попереднім письмовим повідомленням іншої сторони.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 16.05.2018 між ФОП ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_6 укладено угоду про розірвання цивільно-правового договору від 11.05.2018 та додаткової угоди до нього від 12.05.2018 за письмовою заявою виконавця (а.с.27,28).

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог вказав, що вищевказані додаткова угода та угода про угода про розірвання цивільно-правового договору до матеріалів інспекційного відвідування позивачем не надавалися. Натомість позивач стверджує протилежне.

Суд, приймає до уваги доводи позивача та не приймає доводи відповідача, з огляду на таке.

Так, в судовому засіданні як свідок була допитана ОСОБА_10 - головний державний інспектор, яка проводила інспекційне відвідування. Свідок пояснила, що в кафе-магазині "Едем" ФОП ОСОБА_5 15.05.2018 робочою групою під час проведення інспекційного відвідування встановлено факт перебування в приміщення магазину громадянки ОСОБА_6, яка пояснила, що стажується на посаду продавця. В той же день, ще до закінчення перевірки, ОСОБА_5 надала їй свідоцтво про реєстрацію ФОП та цивільно-правовий договір від 11.05.2018, укладений між нею і ОСОБА_6, зі змісту якого свідок зробила висновок про наявність трудових відносин між ОСОБА_6 та пзивачем. В подальшому, 16.05.2018 ОСОБА_5 надала ще додаткову угоду до договору.

Також допитана як свідок ОСОБА_11, пояснила, що була в складі робочої групи, яка проводила інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_12 15.05.2018. Особа ОСОБА_6 була встановлено зі слів останньої. Під час того, коли робоча група зайшла до кафе-магазину, ОСОБА_6 знаходилася за прилавком і робила чай. З останньою була проведена бесіда щодо вивчення трудового законодавства, однак від підпису відповідної довідки Романюк відмовилася. 16.05.2018 в службовому кабінеті керівника апарату Любарської РДА ОСОБА_13 був складений акт інспекційного відвідування. Для складання цього акту прибула представник ФОП ОСОБА_5 - ОСОБА_14, яка надала цивільно-правовий договір та ще якісь документи, які саме свідок назвати не змогла.

Тобто, вказані покази свідків свідчать на користь висновку, що позивачем під час інспекційного відвідування, крім цивільно-правового договору, надавалися і інші документи щодо її взаємовідносин з ОСОБА_15, що в свою чергу дає підстави вважати доводи позивача обґрунтованими, а заперечення відповідача спростованими.

Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_13, який також приймав участь в інспекційному відвідуванні ФОП ОСОБА_5. Пояснив, що в кафе-магазині "Едем" 15.05.2018 дійсно перебувала громадка ОСОБА_6, однак, які вона надавала пояснення він не чув, оскільки в цей час вийшов з приміщення магазину. В подальшому дізнався, що Романюк стажувалася на продавця у ФОП ОСОБА_5.

Крім того, в ході розгляду справи був допитаний свідок ОСОБА_16, який пояснив, що разом з позивачем здійснює підприємницьку діяльність в кафе-магазині "Едем". 15.05.2018 він перебував в магазині, куди прийшла його знайома ОСОБА_6, щоб повідомити, що не зможе виконати ремонтні роботи в приміщенні магазину згідно із домовленістю з ОСОБА_5. Оскільки останньої в магазині не було, Романюк залишилася її чекати. В це час до магазину зайшла група осіб, які представилися інспекторами праці. Вказані особи запропонували ОСОБА_6 надати пояснення щодо мети її перебування в магазині, однак остання відмовилася надавити будь-які пояснення.

Таким чином, жодний із вказаних свідків не надав показів, які б свідчили на користь висновку про виконання громадянкою ОСОБА_6 функцій продавця в магазині позивача, в тому числі під час проведення інспекційного відвідування.

В той же час, в ході розгляду справи була допитана як свідок ОСОБА_17, яка пояснила, що була присутня під час розгляду справи щодо порушення трудового законодавства ФОП ОСОБА_5 та вела протокол від 05.06.2018 (а.с. 158). Свідок пояснила, що під час розгляду справи були заслухані пояснення ОСОБА_5, яка заперечувала факт існування трудових відносин між нею та ОСОБА_6 і пояснила, що остання згідно укладеної угоди мала виконати роботи по ремонту та прибиранню приміщення магазину позивача.

Отже, наданими у судовому засіданні поясненнями свідків підтверджено доводи позивача, що громадянка ОСОБА_6 не виконувала для неї будь-які трудові функції, а тому між ними відсутні трудові відносини.

Щодо висновків акту інспекційного відвідування та доводів відповідача, то суд вважає, що вони ґрунтуються виключно на припущеннях та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З огляду на досліджені докази, суд зазначає, що докази, які б давали суду підстави дійти висновку, що дійсно мало місце порушення позивачем ст.24 КЗпП, у матеріалах справи відсутні та судом не встановлені.

Таким чином, в ході розгляду справи спростовано висновки акту інпекційного відвідування стосовно порушення позивачем вимог ст.24 КЗпП України, з огляду на що прийняті на його підставі спірна постанова та припис є протиправними та підлягають скасуванню. Протилежного відповідачем суду не доведено.

Щодо доводів позивача, що розгляд справи про порушення нею трудового законодавства не відбувався, то вони спростовані наданими в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17. Зокрема, свідки пояснили, що на розгляд справи 05.06.2018 прибула позивач та її представник - ОСОБА_14. Під час розгляду позивачу були роз"яснені права та заслухані її пояснення. Тому, ці доводи судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем в ході розгляду справи не доведено факт порушення позивачем вимог ст.24 КЗпП України, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом скасування припису від 16.05.2018 №ЖТ1500/29/АВ/П та постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 05.06.2018 №ЖИ92ЖТ1500/29/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

В той же час щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача, то суд вважає, що ці вимоги охоплюються обраним судом способом захисту порушеного права позивача та додаткового захисту не потребують.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4640,90 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати припис від 16.05.2018 №ЖТ1500/29/АВ/П, що винесений Управлінням Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, м.Житомир,10008, ) .

Скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області від 05.06.2018 №ЖИ92ЖТ1500/29/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_3,13120, ІПН НОМЕР_1) штрафу в розмірі 111 690 грн..

Відшкодувати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 (АДРЕСА_3,13120, ІПН НОМЕР_1) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 4640 (чотири тисячі шістсот сорок) грн, 90 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, м.Житомир,10008, ) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 22 листопада 2018 року