Справа № 295/7272/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/7272/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ведмідь Н.В.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

15 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної Фіскальної служби України на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Житомир, повний текст рішення складено 11.09.2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці ДФС про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до Житомирської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною постанову у справі про порушення митних правил № 1294/10100/17 від 14.05.2018 року щодо притягнення його до відповідальності заст. 485 МК України.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 14.05.2018 року заступником начальника Житомирської митниці ДФС Мірошниченко М.І. було прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 1294/10100/17, якою його визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України, а саме, за те, що з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, він заявив у митній декларації UA101070/2017/014792 неправдиві відомості щодо митної вартості товару з врахуванням відсотку її зменшення та подано з цією метою документи, що містять неправдиві відомості щодо пробігу транспортного засобу марки Renault, модель Kangoo Express, що призвело до зменшення податку на додану вартість на суму 11036,37 грн. З вказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не погодився, вважає, що не вчиняв порушення митних правил та не вказував у митній декларації недостовірних відомостей. Декларування здійснювалося на підставі товаросупровідних документів та з врахуванням висновку автотоварознавчої експертизи №3/75 від 16.11.2017 року.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 1294/10100/17 від 14 травня 2018 року про визнання ОСОБА_2 винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 33109,11 грн.

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 -закрито.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що декларанту ОСОБА_2 було відомо про факт невірного визначення пробігу транспортного засобу, що впливає на визначення митної вартості товару та сплату митних платежів.

В судове засідання сторони не з'явились, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Житомирської митниці ДФС про порушення митних правил № 1294/10100/17 від 14.05.2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 33109,11 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, 20.11.2017 року до митного поста «Житомир-Центральний» Житомирської ниці ДФС декларантом ОСОБА_2, який є фізичною особою - підприємцем, була подана до митного оформлення митна декларація на автомобіль вантажний, марка - Renault, модель Kangoo Express, номер кузова - НОМЕР_1, загальною митною вартістю 95 736 гривень 13 копійок, який надійшов на адресу TOB Бізнеспромстиль" (43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48). Вказана митна декларація була прийнята до митного оформлення, присвоєно номер UA101070/2017/027920 і оформлена 20.11.2017 року. У відповідності до графи 54 митної декларації UA101070/2017/014792 декларантом є ОСОБА_2. Згідно поданих до митного оформлення декларантом документів, а саме висновку автотоварознавчого дослідження від 16.11.2017 року № 3/75, пробіг автомобіля становить 150955 кілометрів. Відповідно до даного пробігу розрахований коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортного засобу за величиною пробігу Гк = (-32%) та декларантом ОСОБА_2 заявлено митну вартість 3063 євро (95736,13 грн., курс 31,255673 грн. за 1 євро). За результатами огляду (акт митного огляду від 20.11.2017 року № 101070/2017/027920) встановлений фактичний пробіг автомобіля, що склав 50955 км., що безпосередньо вплинуло на митну вартість товару і призвело до зменшення розмірів податків і зборів. В своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що зазначена декларація ним дійсно була подана до митного оформлення, а також ним визначалась і митна вартість товару. Декларування здійснювалось на підставі товаросупровідних документів та з врахуванням висновку автотоварознавчої експертизи №3/75 від 16.11.2017 року. Огляд транспортного засобу не проводив. У постанові зазначено, що показання ОСОБА_2 спростовуються показаннями оцінювача ПП «Житомирське експертне бюро» ОСОБА_4, який повідомив, що дійсно на прохання декларанта готував висновок у дуже обмежені терміни та у зв'язку з поганим самопочуттям допустив помилку щодо пробігу, зазначивши його в одній частині висновку 50955 км., а в другій 150 955 км. Але в день виготовлення висновку, повідомив ОСОБА_2 про анулювання висновку та недопустимість його використання.

Декларантом ОСОБА_2 з метою неправомірного зменшення митних платежів, заявлено в митній декларації UA101070/2017/014792 неправдиві відомості щодо митної вартості товару з врахуванням відсотку її зменшення та подано з цією ж метою органу доходів зборів таких відомостей, зокрема документів, що містять неправдиві відомості щодо пробігу транспортного засобу марки Renault, модель Kangoo Express, номер кузова - НОМЕР_1, що в свою чергу призвело де зменшення розміру податку на додану вартість на суму 11036, 37 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позовних вимог виходив з того, що одержувачем задекларованого автомобіля та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «Бізнеспромстиль», а декларант ОСОБА_2 є його представником, що свідчить про відсутність у ОСОБА_2 заінтересованості у зменшенні митних платежів, оскільки фінансового тягаря по їх сплаті він не несе. Відповідач в оскаржуваній постанові не навів доказів протиправності дій позивача, доказів вини позивача у формі умислу, а також, що дії позивача були спрямовані саме на заявлення в поданих митних деклараціях неправдивих відомостей для досягнення мети неправомірного зменшення митних платежів, які підпадають під ознаки порушень, передбаченихст.485 МК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За диспозицією ст. 485 МК України, відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, зазначеною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов'язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно пункту 8 статті 4 МК України декларант це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Положення ч.1 п.1 ст.265 МК України визначають, що декларантами мають право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір, а згідно із ч.3 ст.265 МК України підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в митних органах України.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За приписами п.1 ч.1 ст.266 МК України декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку встановленого Митним кодексом України, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Відповідно до ч.8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 ст. 57 Митного кодексу України встановлено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.11.2017 року ОСОБА_2 подано митну декларацію №UA101070/2017/028580 на транспортний засіб марки Renault, модель Kangoo Express, номер кузова - НОМЕР_1, заявлена митна вартість товару у валюті України 153987,36 грн.

До митної декларації позивач долучив інвойс № 171026.55-ТАС/ВРS від 28.10.2017 року, згідно якого митна вартість транспортного засобу становить 3000 євро, а також висновок № 3/75 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 16.11.2017 року, згідно якого вартість автомобіля для митного оформлення на момент огляду становить 3053,00 євро.

Судом також встановлено, що висновок № 3/75 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 16.11.2017 року містить різні дані щодо пробігу автомобіля, а саме в таблиці 1 даного висновку вказано пробіг транспортного засобу 50955 км, однак при проведені розрахунку вартості автомобіля пробіг вказано 150 955 км (а.с 21-26).

Посилання відповідача на те, що показання ОСОБА_2 спростовуються показами оцінювача ПП Житомирське експертне бюро ОСОБА_5, суд вважає безпідставними, оскільки на час розгляду справи, будь-яких доказів того, що висновок № 3/75 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 16.11.2017 року анульований, суду надано не було.

Крім того, відповідно ч.10 ст.269 МК України не порушується провадження у справах про порушення митних правил у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до органу доходів і зборів з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

ОСОБА_2 звернувся до відповідача про відкликання митної декларації UА101070/2017/027920 від 20.11.2017 року, однак відповідач видав ОСОБА_2 картку відмови в прийнятті митної декларації, оскільки складено протокол про порушення митних від 22.11.2017р. № 1294/10100/17 від 22.11.2017р за ст. 485 МК України.

Отже, позивачем були вчинені дії, спрямовані на виправлення помилки шляхом подання нової декларації.

Колегія суддів звертає увагу, що доводи відповідача, про заниження розміру митних платежів в розмірі 11036,37 грн. не підтверджуються відповідними документами та розрахунками.

Аналіз досліджених доказів свідчить, що у справі достатніх доказів такої вини і мети в діях позивача не зібрано, а твердження відповідача про пред'явлення до митного оформлення документів, які містять недостовірну інформацію стороною відповідача відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України не доведені.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України, тому є безпідставними доводи відповідача щодо внесення позивачем неправдивих даних.

Адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління» ( п. 110 Рішення ЄСПЛ по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97).

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної Фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 листопада 2018 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.