Справа № 2040/6580/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р. Справа № 2040/6580/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязмітіновій Т.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гончаренко А.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 61004, АДРЕСА_1) до Головного управління Держпраці в Харківській області (, 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 40) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 20-293/0662 від 12.07.2018 року на суму 7446,00 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправність спірної постанови.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року позовна заява була залишена без руху.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 28.08.2018 року надійшла заява з доданими о неї документами про усунення порушень встановлених ухвалою від 20.08.2018 року.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу у підготовчому засіданні.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 18.09.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 09.11.2018 року від позивача надійшла заява відповідь на відзив.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на зміст обґрунтувань викладених у позові та заяві - відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилившись на правову позицію викладену у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

На підставі наказу від 12.06.2018 № 01.01-07/681 (а.с. 58, 59) та направлення на перевірку від 12.06.2018 № 01.01-94/02.03/1401 (а.с. 13) головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Харківській області було проведено позапланову перевірку позивача щодо дотримання вимог законодавства про зайнятість населення.

За результатами проведення позапланової перевірки 22.06.2018 року складено акт №20/293/0662 щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту четвертого частини четвертої статті 36 Закону України «Про зайнятість населення», а саме: суб'єктом господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні, не подано відомостей про чисельність працевлаштованих ним осіб у встановленому порядку, а саме: звітності форми № 1-ПА «Інформація про кількість працевлаштованих громадян суб'єктами господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні для подальшого використання ними роботи в Україні в інших роботодавців» за 2016 та 2017 роки.

12.07.2018 року за результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту за результатами проведення перевірки, відповідачем прийнято постанову №20-293/0662, якою застосовано до позивача штраф в розмірі 7446,00 грн., за виявлене під час позапланової перевірки порушення вимог пункту четвертого частини четвертої статті 36 Закону України "По зайнятість населення" (а.с.24-26).

Вважаючи вищенаведену постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постанову скасувати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі за текстом - Закон) .

Відповідно до статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 2 Закону, заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Відповідно до частини п'ятої статті 2 Закону, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до пункту першого Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту сьомого даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 року № 75 затверджено Положення про Головне управління Держпраці в Харківській області, відповідно до якого Головне управління Держпраці в Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Головне управління Держпраці в Харківській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними підрозділами та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (підпункт 5 пункту 4 Положення).

Згідно відомостей з Довідки № 690 від 27.09.2018 року Головного управління статистики у Харківській області стосовно позивача видами економічної діяльності є 70.22 - консультування з питань комерційної діяльності й керування та 78.10 - діяльність агентств працевлаштування (а.с.76).

Згідно пункту 4 частини 4 статті 36 Закону України «Про зайнятість населення» суб'єкти господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб'єкти господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, серед іншого, зобов'язані подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відомості про чисельність працевлаштованих ними осіб у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики.

Згідно частини 1 Порядку подання форми звітності № 1-ПА «Інформація про кількість працевлаштованих громадян суб'єктами господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні та здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 07.08.2015 року № 815, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09.10.2015 року за № 1225/27670 (надалі за текстом - Порядок), форма звітності № 1-ПА заповнюється суб'єктами господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб'єктами господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців.

Частиною 3 Порядку передбачено, що звітність подається щороку не пізніше 15 січня після звітного року районним, міським, міськрайонним, районним у містах органам державної служби зайнятості за місцем здійснення діяльності. Якщо останній день строку попадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку подачі звіту є перший після нього робочий день.

Згідно з частини 4 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» у разі неподання або порушення порядку подання суб'єктом господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні, відповідно до цього Закону відомостей про працевлаштованих ним осіб стягується штраф у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виявлення порушення.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (надалі за текстом - Порядок № 509).

Цей Порядок визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (надалі за текстом - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні позапланової перевірки позивача Головне управління Держпраці в Харківській області було виявлено порушення вимог пункту 4 частини 4 статті 36 Закону України «Про зайнятість населення», що зафіксовано в акті щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за № 20-293/0662.

У відповідності до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд не погоджується з доводами позивача стосовно того, що він фактично не займається видом діяльності 78.10 діяльність агентств працевлаштування, спираючись на норми Національної класифікації видів економічної діяльності ДК009:2010, чинного з 01.01.2012 року (надалі - КВЕД), виходячи з наступного.

Так, головним призначенням КВЕД є - визначення і кодування основних і другорядних видів економічної діяльності юридичних осіб, відособлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Згідно розділу 4 Терміни та визначення понять, основний вид економічної діяльності - це вид діяльності суб'єкта, на який припадає найбільший внесок у валову додану вартість (або інший визначений критерій).

Основний вид діяльності 78.10 діяльність агентств працевлаштування був вказаний позивачем на власний розсуд, враховуючи бажані результати власної підприємницької діяльності, відтак ним повинні враховуватись і обов'язки, передбачені таким кодом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем було доведено правомірність оскаржуваної постанови та правильність та обґрунтованість висновків акту перевірки, отже, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 61004, АДРЕСА_1) до Головного управління Держпраці в Харківській області (, 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 40) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2018 року.

Суддя Ю.О. Супрун