Справа № 822/1672/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1672/18

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

19 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Гаєвської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року (повний текст якої складено в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року - без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа - підприємець, РНОКПП - НОМЕР_1.

На підставі наказу про проведення документальної позапланової перевірки № 800 від 28.02.2018 року та направлення на перевірку від 28.02.2018 року № 679 виданих ГУ ДФС у Хмельницькій області, у період з 02.03.2018 року по 07.03.2018 року, посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області проведена документальна позапланова перевірка з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору до бюджету, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за період з 01.11.2017 року по 31.12.2017 року.

Під час фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_1, встановлено здійснення ФОП ОСОБА_4 пошиття жіночого одягу, яка використовує працю десяти найманих працівників. Крім того встановлено, що приміщення обладнане під швейний цех в якому здійснювала пошиття одягу ОСОБА_4 належить їй згідно договору оренди. Згідно договору оренди орендна плата складає 15 тис. грн. в місяць (разом з комунальними платежами). Копії договору оренди ОСОБА_4 не надала. На момент фактичної перевірки 07.12.2017р. в приміщенні працювало десять працівників які надали пояснення щодо свого працевлаштування. ОСОБА_4 19.12.2017р. за листопад 2017р. подано звіт про використання праці згідно трудового договору працівників: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, а також подано повідомлення про прийняття працівників на роботу до податкових органів.

За результатами проведеної перевірки складений акт про результати документальної позапланової перевірки ОСОБА_4 № 0548/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 16.03.2018 року.

В акті перевірки № 0548/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 16.03.2018 року відображені порушення ФОП ОСОБА_4, а саме встановлено факт несвоєчасного повідомлення контролюючі органи про прийняття працівників на роботу та факт використання праці найманих працівників - ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13 без належного оформлення трудових відносин, після фактичного звільнення з роботи згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VІІІ із змінами та доповненнями, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VІІІ із змінами та доповненнями.

На підставі акту перевірки № 0548/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 16.03.2018 року, 03.04.2018 року начальником Управління Держпраці у Хмельницькій області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/110, якою на фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 накладено штраф у розмірі 446760,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суб'єкта владних повноважень позивач оскаржив його до суду.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем при оформлені працівників на роботу не було допущено порушень норм трудового законодавства, а висновки відповідача про порушення позивачем вимог КЗпП України, а саме наявність неоформлених трудових відносин з працівниками - ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ОСОБА_13, є необґрунтованими. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 21 Кодексу законів про працю України (надалі - КзпП України) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Згідно ч. 3 ст. 24 КзпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (надалі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За приписами пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (надалі - Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Як встановлено судом апеляційної інстанції під час перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області встановлено, а саме здійснення ФОП ОСОБА_4 пошиття жіночого одягу, яка використовує працю десяти найманих працівників. Крім того встановлено, що приміщення обладнане під швейний цех в якому здійснювала пошиття одягу ОСОБА_4 належить їй згідно договору оренди. Згідно договору оренди орендна плата складає 15 тис. грн. в місяць (разом з комунальними платежами). Копії договору оренди ОСОБА_4 не надала. На момент фактичної перевірки 07.12.2017р. в приміщенні працювало десять працівників які надали пояснення щодо свого працевлаштування.

За результатами проведеної перевірки складений акт про результати документальної позапланової перевірки ОСОБА_4 № 0548/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 16.03.2018 року.

В акті перевірки № 0548/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 16.03.2018 року відображені порушення ФОП ОСОБА_4, а саме встановлено факт несвоєчасного повідомлення контролюючі органи про прийняття працівників на роботу та факт використання праці найманих працівників - ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13 без належного оформлення трудових відносин, після фактичного звільнення з роботи згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VІІІ із змінами та доповненнями, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VІІІ із змінами та доповненнями.

На момент фактичної перевірки 07.12.2017 року відповідачем встановлено, що в приміщенні працювало десять працівників, які надали пояснення щодо свого працевлаштування, вказані пояснення містяться в матеріалах справи, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13, які повідомили, що працють у ФОП ОСОБА_4 швачками з 01.11.2017 року по 07.12.2017 року заробітну плату ще не отримували (а.с. 82, 85, 88, 90).

Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що вищезазначені особи підтвердили факт працювання у ФОП ОСОБА_4 у період з 01.11.2017 року по день проведення перевірки, а саме 07.12.2017 року.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується сторонами, що згідно інформаційної бази даних АІС "Податковий блок" дод.4 табл.6 "Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам" позивачем ОСОБА_4 19 грудня 2017 року за листопад 2017 року подано звіт про використання праці згідно трудового договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, позивачем ФОП ОСОБА_4 після проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області, яка відбулася 07.12.2017 року повідомлено податковий орган 19 грудня 2017 року про використання праці найманих працівників, що є порушенням ст. 24 КЗпП України.

На запитання суду представника позивача, чому ФОП ОСОБА_4 було повідомлено податковий орган про використання праці найманих працівників після проведення перевірки, на що останній відповів, що у позивача були укладені вказані договори з вищезазначеними працівниками, однак до податкового органу звернулись пізніше. Також зазначив, що не може бути такий великий штраф за несвоєчасне подання звітності до податкового органу. Вказані твердження судом до уваги не беруться, оскільки вони нічим не підтвердженні, крім того твердження не спростовують порушення позивачем норм чинного законодавства України.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно інформаційної бази даних АІС "Податковий блок" дод.4 табл.5 "Відомості про трудові відносини осіб" ОСОБА_4 19 грудня 2017 року подано відомості за листопад 2017 року про періоди трудових відносин з працівниками, зокрема ОСОБА_6 дата початку роботи з 30.11.2017 року припинено трудові відносини 30.11.2017 року звільнено згідно п.1 ст. 36 КЗпП України;

- ОСОБА_9 дата початку роботи з 08.11.2017 року припинено трудові відносини 30.11.2017 року звільнено згідно п.1 ст. 36 КЗпП України;

- ОСОБА_11 дата початку роботи з 15.11.2017 року припинено трудові відносини 30.11.2017 року звільнено згідно п.1 ст. 36 КЗпП України

- ОСОБА_13 дата початку роботи з 15.11.2017 року припинено трудові відносини 30.11.2017 року звільнено згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем ФОП ОСОБА_4 допущено до роботи чотирьох працівників без належного оформлення трудових відносин, а саме; ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11., ОСОБА_13, так як вони були звільнені згідно п.1 ст. 36 КЗпП України, чим порушено ч.3 ст. 24 КЗпП України.

Крім того, вказаний факт також підтверджується актом документальної виїзної перевірки Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 16 березня 2018 року № 0548/22-01-13-07/НОМЕР_1, а саме відповідно до розділу 4 «Висновок» позаплановою документальною виїзною перевіркою ФОП ОСОБА_4 з 02.03.2018 року по 07.03.2018 року в періоді що перевірявся з 01.11.2017 року по 31.12.2017 року встановлено факт несвоєчасного повідомлення контролюючі органи про прийняття працівників на роботу та факт використання праці найманих працівників, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_13 без належного оформлення трудових відносин, після фактичного звільнення з роботи згідно згідно п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.73-78).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Посилання суду першої інстанції на те, що згідно звітів про суми нарахованої заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за листопад - грудень 2017 року, копії яких містяться в матеріалах справи, із загальної суми нарахованого та виплаченого доходу позивачем за укладеними трудовими договорами в т. ч. із ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 перераховано до органів доходів і зборів суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску, являється безпідставними та не обґрунтованими, оскільки з вказаних сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за листопад - грудень 2017 року не вбачається, що вказані суми були сплачені саме за ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ОСОБА_13.

Посилання суду на те, що зазначені сплати податків СПД підтверджено також листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 15670/10/22-01-13-07-09 від 19.06.2018, наданого на запит суду. Вказаний лист містить відомості про те, що ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) в період з 01.10.2017 по 31.12.2017 сплачувала податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 4671,00 грн., військовий збір в сумі 429,00 грн. та єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності в сумі 6303,00 грн. також є безпідставними, оскільки вказаний лист підтверджує сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку в період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року за фізичних осіб, які у неї були оформленні у вказаний звітній період.

За викладених обставин, на підставі акту перевірки, у зв'язку з порушенням позивачем абз. 2 ч. 2 статті 265 КЗпП України, посадовою особою Головного управління Держпраці у Хмельницькій області прийнято постанову № 22/110 від 03.04.2018 року про накладення на фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 листопада 2018 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.