Справа № 0440/6892/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2018 року Справа № 0440/6892/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі Драготі С.А.
представника позивача Глущенко О.О.
представника відповідача Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт Плюс» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
В обґрунтування позову позивач зазначив, оскаржувана постанова є незаконною та прийнята із порушенням чинного законодавства, чим порушені права й законні інтереси підприємства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, оскільки при її винесенні відповідачем не враховано, що позивач добровільно усунув порушення шляхом повного виконання припису.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа 0440/6892/18 передана судді Віхровій В.С.
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Стаття 174 КАС України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального повного позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.09.2018 р. о 10:30 год.
У зв'язку із клопотанням відповідача про перенесення судового засідання, розгляд справи було відкладено до 17.10.2018 р. о 11:40 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позовної заяви.
У зв'язку із клопотанням відповідача про перенесення судового засідання, розгляд справи було відкладено до 17.10.2018 р. о 11:40 год.
10.10.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої відповідач вважає, що виконання вимог припису не може бути правовою підставою для того, щоб не застосовувати до суб'єкта господарювання штрафні санкції і відповідно, не може звільняти його від обов'язку нести відповідальність за вчинення порушень законодавства про працю. До відзиву долучені додаткові докази у справі.
У підготовче судове засідання 17.10.2018 р. прибули уповноважені представники сторін.
У зв'язку із необхідністю надання додаткових доказів у справі (відповідь на відзив) у судовому засіданні оголошено перерву до 11:00 год. 05.11.2018 р.
У підготовче судове засідання 05.11.2018 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представник позивача надав відповідь на відзив на позовну заяву, представник позивача надав письмові заперечення.
Судом ухвалено рішення закінчити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 09.11.2018 р. о 09:30 год.
У судове засідання 09.11.2018 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти заявленого позову заперечував та просив відмовити.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що в період з 19.07.2018 р. по 20.07.2018 р. на підставі наказу № 571-І від 16.07.2018 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було проведене інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дакорт Плюс», за результатами якого було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю ДН912/250/АВ від 20.07.2018 р. (надалі - акт інспекційного відвідування).
На підставі акту інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено припис № ДН912/250/АВ/П від 23.07.2018 р. про усунення виявлених порушень.
Про виконання цього припису позивача зобов'язано в строк до 20.08.2018 р. письмово проінформувати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області із дорученням копій документів і надалі вимог чинного законодавства дотримуватись - постійно.
За наслідками розгляду справи про накладення штрафу, 16.08.2018 р. уповноваженою посадовою особою - першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області була винесена постанова про накладення штрафу № ДН912/250/АВ/ТД-ФС/513, відповідно до якої на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дакорт Плюс» за порушення ч.1 ст. 21, ч.1, ч.3, ст. 24 КЗпП України накладено штраф у розмірі 2680560,00 грн. (надалі - постанова про накладення штрафу).
Порушення, зафіксовані актом інспекційного відвідування, на підставі яких винесено припис усунення виявлених порушень та постанову про накладення штрафу, полягали у наступному.
З метою перевірки питання оформлення трудових відносин між працівниками на торгівельних об'єктах «Нектар-маркет» підприємства ТОВ «Дакорт Плюс» та адміністрацією ТОВ «Дакорт Плюс», інспекторами були здійснені заходи контролю на торгівельних об'єктах ТОВ «Дакорт Плюс» за наступними адресами:
В ході проведення інспекційного відвідування Головним бухгалтером ТОВ «Дакорт Плюс» надано Договори про надання послуг укладені з виконавцями (особами які надають послуги, які споживаються в процесі вчинення певних дій або здійснення певної діяльності для Замовника), які за своїм змістом є типовими.
Так, відповідно до наданих договорів та наданому в ході проведення інспекційного відвідування реєстру працівників, які працюють на магазинах в ТОВ «Дакорт Плюс», на торгівельних об'єктах, які зазначені у направленні на проведення інспекційного відвідування №253 від 18.07.2018 р., - договори про надання послуг укладені у магазинах «Нектар-маркет» з наступними особами (виконавцями):
ОСОБА_14, - Договір про надання послуг №4 від 02.07.2018 р., м. Дніпро, вул. Караваєва, буд. А-А, приміщення 109, магазин №39;
ОСОБА_28, - Договір про надання послуг №16 від 12.07.2018, м. Дніпро, вул. Караваєва, буд. А-А, приміщення 109, магазин №39;
ОСОБА_29, - Договір про надання послуг №5 від 02.07.2018 р., м. Дніпро, вул. Караваєва, буд. А-А, приміщення 109, магазин №39;
ОСОБА_22, - Договір про надання послуг №2 від 02.07.2018 р., м. Дніпро, вул. Братів Трофимових (Велика Діївська), буд. 44, магазин №1/2;
ОСОБА_31, - Договір про надання послуг №6 від 03.07.2018 р., м. Дніпро, вул. Братів Трофимових (Велика Діївська), буд. 44, магазин №1/2;
ОСОБА_21, - Договір про надання послуг №7 від 03.07.2018 р., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 121-Б, магазин №2/2;
ОСОБА_18 (ОСОБА_3), - Договір про надання послуг № 18 від 19.07. 2018 р., м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 121-Б, магазин №2/2;
ОСОБА_24, Договір про надання послуг №8 від 03.07.2018, м. Дніпро, ж/м Червоний Камінь, буд. 4, магазин № 106;
ОСОБА_32, - Договір про надання послуг №1 від 28.06.2018 р., м. Дніпро, ж/м Червоний Камінь, буд. 4, магазин № 106;
ОСОБА_9, - Договір про надання послуг №9 від 03.07.2018 р., Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе (Дніпропетровське шосе), буд. 56-А, магазин №46;
ОСОБА_33, Договір про надання послуг №10 від 03.07.2018 р., Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе (Дніпропетровське шосе), буд. 56- А, магазин №46;
ОСОБА_11, - Договір про надання послуг №13 від 04.07.2018 р., Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Отаманська (Кріпака), буд. 6, магазин №79;
ОСОБА_35, - Договір про надання послуг №14 від 04.07.2018 року, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Отаманська (Кріпака), буд. 6, магазин №79;
ОСОБА_7, - Договір про надання послуг №15 від 09.07.2018 р., Дніпропетровська обл., м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), бульвар Будівельників, буд. 28, приміщення 38, магазин № 22;
ОСОБА_6, - Договір про надання послуг №17 від 12.07.2018 р., Дніпропетровська обл., м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), бульвар Будівельників, буд. 28, приміщення 38, магазин № 22.
За таких обставин, посадові особи ГУ Держпраці у Дніпропетровській області дійшли висновку, що на вищевказаних адресах торгівельних об'єктів з працівниками було укладено договори про надання послуг, які додатково підтверджують виконання працівниками обов'язків продавця та касира та вказують на підміну трудових відносин відносинами цивільно правового характеру, що є порушенням ч.1 ст.21, ч.1,3 ст.24 КЗпП.
Таким чином, предметом розгляду даної справи є правомірність накладення штрафу оскаржуваною постановою відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт Плюс» у сумі 2680560,00 грн. за наслідками встановлених порушень під час інспекційного відвідування, які були усунуті позивачем у визначені в приписі строк та спосіб.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Процедура проведення управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю визначена Законом України № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року (надалі - Закон №877) та Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. №390 (надалі - Порядок № 390).
Так, Закон №877 визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, як зазначено в ч. 1 ст. 2 вказаного закону.
Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Статтею 259 КЗпП передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці.
В п.1 цього Положення, зокрема, зазначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.
У п.2 цього Положення вказано, що Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Таким чином, на законодавчому рівні визначений державний орган - Державна служба України з питань праці (Держпраці), який у відповідності до вимог Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V та ст. 259 Кодексу законів про працю України здійснює держаний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю.
Вказані норми не містить винятків щодо здійснення контролю (нагляду) у сфері додержання законодавства про працю.
Згідно з ч.ч. 7 та 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі акта інспекційного відвідування, в якому встановлено порушення товариством вимог статей ч.1 ст. 21, ч.1, ч.3, ст. 24 КЗпП України, було винесено припис № ДН912/250/АВ/П від 23.07.2018 р. про усунення виявлених порушень.
У вказаному приписі вказано про необхідність у строк до 20.08.2018 р. письмово проінформувати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення порушення, надалі вимог чинного законодавства дотримуватись - постійно.
Відповідно до ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Статтею 24 КЗпП України, визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідачем у приписі зазначено, що позивач в порушення ст.ст. 21, 24 КЗпП України допустив наступних працівників до роботи без оформлення трудового договору: ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_7. ОСОБА_22, ОСОБА_8, ОСОБА_25, ОСОБА_9, ОСОБА_27, ОСОБА_11, ОСОБА_28, ОСОБА_12, ОСОБА_36, ОСОБА_13, ОСОБА_31, ОСОБА_14, ОСОБА_21, ОСОБА_15, ОСОБА_32, ОСОБА_16, ОСОБА_33, ОСОБА_18, ОСОБА_34, ОСОБА_20, ОСОБА_35
З матеріалів справи вбачається, що за наслідками встановлених порушень позивачем було проведено роз'яснювальну роботу, в результаті якої 16 осіб погодилися на постійній основі працювати в ТОВ «Дакорт Плюс», а саме: за наказом № 60-к п.14 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_37; за наказом № 60-к п.6 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_6; за наказом № 60-к п.9 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_15, яка потім за власним бажанням наказом № 71-к від 31.08.2018 року була звільнена з роботи; за наказом № 60-к п.3 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду прибиральниці службових приміщень ОСОБА_20; за наказом № 60-к п.4 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_25; за наказом № 60-к п.15 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_12; наказом № 60-к п.5 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_34; за наказом № 59-к п.7 від 23 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду менеджер в роздрібній торгівлі продовольчими товарами ОСОБА_11; за наказом № 60-к п.1 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_9; наказом № 60-к п.8 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_24; за наказом № 60-к п.13 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_21; за наказом № 60-к п.11 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_27; за наказом № 60-к п.2 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_22; за наказом № 60-к п.7 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_29, яка потім за власним бажанням наказом № 69-к п.1 від 23.08.2018 року була звільнена з роботи; за наказом № 60-к п.10 від 24 липня 2018 року прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ОСОБА_16.
7 осіб, які зазначені у приписі від 23.07.2018 року, відмовилися оформляти трудовий договір з особистих мотивів, про що надали відповідні пояснення.
ОСОБА_8 ще наказом № 105-к п.1 від 24 травня 2017 року працювала з 25 травня 2017 року на посаді продавець продовольчих товарів (тобто на час перевірки), яка за власним бажанням наказом № 62-к п.2 від 03.08.2018 року була звільнена з роботи.
Викладене підтверджуються наступними документами, які містяться в матеріалах справи: договір про надання послуг № 1 від 28.06.2018 року з ОСОБА_32; договір про надання послуг № 2 від 02.07.2018 року з ОСОБА_22; договір про надання послуг № 3 від 02.07.2018 року з ОСОБА_16 договір про надання послуг № 4 від 02.07.2018 року з ОСОБА_14 договір про надання послуг № 5 від 02.07.2018 року з ОСОБА_29 договір про надання послуг № 6 від 03.07.2018 року з ОСОБА_31; договір про надання послуг № 7 від 03.07.2018 року з ОСОБА_21; договір про надання послуг № 8 від 03.07.2018 року з ОСОБА_24; договір про надання послуг № 9 від 03.07.2018 року з ОСОБА_9; договір про надання послуг № 10 від 03.07.2018 року з ОСОБА_33; договір про надання послуг № 11 від 04.07.2018 року з ОСОБА_34; договір про надання послуг № 12 від 04.07.2018 року з ОСОБА_27; договір про надання послуг № 13 від 04.07.2018 року з ОСОБА_11; договір про надання послуг № 14 від 04.07.2018 року з ОСОБА_35; договір про надання послуг № 15 від 09.07.2018 року з ОСОБА_37; договір про надання послуг № 16 від 12.07.2018 року з ОСОБА_28; договір про надання послуг № 17 від 04.07.2018 року з ОСОБА_6; договір про надання послуг № 18 від 19.07.2018 року з ОСОБА_18; акти приймання-передачі робіт за договорами надання послуг; наказ № 60-к п.14 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_37; наказ № 60-к п.6 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_6; наказ № 60-к п.19 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_15; наказ № 71-к від 31.08.2018 року про припинення трудового договору з ОСОБА_15; наказ № 60-к п.3 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_20; наказ № 60-к п.4 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_25; наказ № 62-к п.2 від 03 серпня 2018 року про припинення трудового договору з ОСОБА_38; наказ № 105-к п.1 від 24 травня 2017 року про прийняття на роботу ОСОБА_38.; наказ № 60-к п.15 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_12; наказ № 60-к п.5 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_34; наказ № 59-к від 23 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_11 наказ № 60-к п.1 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_9; наказ № 60-к п.8 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_24; наказ № 60-к п.13. від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_21; наказ № 60-к п.11 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_27; наказ № 60-к п.2 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_22; наказ № 60-к п.7 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_29; наказ № 69-к п.1 про припинення трудового договору від 23.08.2018 року з ОСОБА_29; наказ № 60-к п.10 від 24 липня 2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_39; повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_38 від 24.05.2017 року; квитанція № 1 про те, що повідомлення про прийняття на роботу доставлено до ДФС України; повідомлення про прийняття працівників на роботу від 24.07.2018 року ОСОБА_9, ОСОБА_22, ОСОБА_20, ОСОБА_25, ОСОБА_34, ОСОБА_23, ОСОБА_29, ОСОБА_24, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_27, ОСОБА_21, ОСОБА_7, ОСОБА_12; квитанція № 1 про те, що повідомлення про прийняття на роботу доставлено до ДФС України; акт від 19 липня 2018 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_13 оформити трудовий договір за посадою продавець продовольчих товарів; акт від 31 липня 2018 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_18 ОСОБА_3 оформити трудовий договір за посадою продавець продовольчих товарів; акт від 31 липня 2018 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_28 оформити трудовий договір за посадою продавець продовольчих товарів; акт від 31 липня 2018 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_32 оформити трудовий договір за посадою продавець продовольчих товарів; акт від 31 липня 2018 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_14 ОСОБА_40 оформити трудовий договір за посадою продавець продовольчих товарів; акт від 31 липня 2018 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_31 оформити трудовий договір за посадою продавець продовольчих товарів; акт від 31 липня 2018 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_33 оформити трудовий договір за посадою продавець продовольчих товарів; акт від 31 липня 2018 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_35 оформити трудовий договір за посадою продавець продовольчих товарів; квитанція № 1 від 10.08.2018 року про прийняття ДФС України звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2018 року; квитанція № 2 від 10.08.2018 року про прийняття ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2018 року; звіт від 10.08.2018 року з додатками про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2018 року.
Вказані обставини під час судового розгляду справи не спростовувались.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 2680560,00 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП.
Згідно п.8 Порядку №509 постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що позивачем до прийняття постанови було виконано вимоги припису, про що 26.07.2018 р. та 06.08.2018 р. було проінформовано відповідача Листами від 26.07.2018 року вих. № 69 та від 06.08.2018 року вих. № 76.
Суд звертає увагу, що під час судових засідань відповідачем було підтверджено, що викладені порушення були належним чином усунуті позивачем у повному обсязі.
01.01.2017 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 1726-VIII.
Згідно із цим Законом внесено зміни до статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема, її доповнено частиною 11 такого змісту: «У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються».
Таким чином, внесення наведених змін фактично має наслідком звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності за вчинене ним порушення у разі виконання вимог розпорядчого документа про усунення порушень у повному обсязі та у встановлений строк. Невиконання ж вимог такого розпорядчого документа має наслідком притягнення до відповідальності, як за вчинене порушення, так і за невиконання вимог контролюючого органу про його усунення.
При цьому, оскільки безпосередньо самим Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідальність за порушення вимог спеціальних законів, зокрема КЗпП, не встановлена, то наявні підстави для висновку, що ч. 11 ст. 7 Закону № 877-V пов'язує обов'язок контролюючого органу не застосовувати до суб'єкта господарювання, у разі виконання ним вимог розпорядчого документу, саме фінансові та адміністративні санкції, передбачені спеціальними законами, в тому числі і ст. 265 КЗпП України.
Відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної особи у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (п.27 Порядку).
У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи про притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються (п.28 Порядку), тобто, в цьому Порядку закріплене загальне правило звільнення від відповідальності, а саме - у разі виконання припису.
Заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п.29 Порядку), тобто, цією нормою звужується дія загального правила звільнення від відповідальності за використання праці неоформлених працівників, тобто є дві норми, які за змістом допускають неоднозначне трактування повноважень органу держаного контролю за додержанням законодавства про працю щодо вживання заходів до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності.
Тому та обставина, що законодавством не передбачено звільнення суб'єктів господарювання від відповідальності, встановленої ст. 265 КЗпП України, у разі виконання вимог припису про усунення виявлених порушень, не може розумітися таким чином, що суб'єкт господарювання, навіть у разі своєчасного і в повному обсязі виконання припису у будь-якому випадку повинен бути притягнений до відповідальності, оскільки таке праворозуміння прямо суперечить положенням чинної ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Таким чином, суд не погоджується з твердження відповідача, що суб'єкт господарювання, який використовує найману працю, несе відповідальність, передбачену ст. 265 КЗпП України, незалежно від усунення виявлених перевіркою порушень.
Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, правомірність оскаржуваної постанови не доведена.
У відповідності до ч. 7 ст. 4 Закону №877 у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов'язків суб'єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб'єкта господарювання.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Крім того, слід звернути увагу, що у відповідності до ч. 7 ст. 4 Закону №877 у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов'язків суб'єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб'єкта господарювання.
За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення штрафу прийнята відповідачем протиправно та підлягає скасуванню, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт Плюс» до Головного управління Держапраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанови, - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 листопада 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 09.11.18 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун