Справа № 356/535/18
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/535/18
№ провадження 2-а/356/34/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.18 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань адміністративну справу № 356/535/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції МВС в м. Києві лейтенанта поліції Даценка Євгенія Олександровича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.09.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03 вересня 2018 року інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенант поліції Даценко Є.О. притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що (як вказано в постанові серії ЕАВ № 575515) «03.09.2018 року о 13:25 місто Київ, вул. Волинська 77, керуючи тз здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимогу знаку 4.4 п. 33 ПДР. Чим порушив п. 8.4 г ПДР - Порушення вимог наказових знаків» за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 гривень. Позивач вважає дії інспектора Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Даценка Є.О. незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП та Конституції України. Постанова серії ЕАВ № 575515 від 03.09.2018 року винесена з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України.

ОСОБА_1 вказує в позові, що він 03.09.2018 року, керуючи автомобілем Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Київ по Повітрофлотському проспекту, повернув праворуч на вул. Волинська. Проїхавши близько 300 метрів після того як повернув, ОСОБА_1 був зупинений інспектором лейтенантом поліції Даценко Є.О. та був звинувачений ним в порушенні вимоги знаку 4.4, ніби-то позивач здійснив поворот ліворуч, але, як вказує ОСОБА_1, він повертав праворуч з Повітрофлотського проспекту на вул. Волинська. Інспектор Даценко Є.О. змусив позивача показати посвідчення водія, що останній і зробив. Потім інспектор Даценко Є.О. пішов до патрульного автомобіля. Через 15 хвилин він повернувся до автомобіля позивача з постановою серії ЕАВ № 575515 від 03.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що відповідачем було порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: ст. 268,278, 279, 280 КУпАП. Крім того, відповідачем не було дотримано вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Отже, постанова серії ЕАВ № 575515 від 03.09.2018 року винесена з повним та всебічним ігноруванням вимог КУпАП, а тому підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 575515 від 03.09.2018 року як таку, що винесена з порушенням вимог КУпАП.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 14.09.2018 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції МВС в м. Києві лейтенанта поліції Даценка Євгенія Олександровича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Призначено підготовче судове засідання на 24.09.2018 року.

24.09.2018 року ухвалою суду справу за вказаним вище адміністративним позовом призначено до судового розгляду по суті на 21.11.2018 року з участю сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задоволити. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що ним було отримано відзив на позов представника відповідача, до якого додано два рапорти працівників поліції. Так, в рапорті інспектора роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції Баграновського Є.М. вказано, що 03.09.2018 року водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мерседес Спрінтер, рухаючись по пр-ту Повітрофлотському в напрямку Севастопольської площі не виконав вимогу наказового знаку 4.4 розділу 33 ПДР та здійснив поворот праворуч на вул. Волинська. Фактично, як стверджує позивач, вказаний рапорт підтверджує його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач Даценко Є.О., належним чином повідомлений, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи суду не надав.

До канцелярії суду 08.11.2018 року за вх. № 3860 надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 575515 від 03.09.2018, наданий представником відповідача. Зокрема, у відзиві вказано, що викладені в позові твердження є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Так, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає настання відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само заборона рухатись тротуарами чи пішохідними доріжками,тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник відповідача у відзиві вказує, що відповідач разом з інспектором роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Баграновським Є.М. безпосередньо стали свідками вчинення вищезазначеного правопорушення позивачем, а тому вина порушника є доведеною. Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, відповідач, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. Після чого у присутності позивача було винесено постанову,з якою надалі було ознайомлено та повідомлено про порядок її оскарження, та наслідки невиконання, передбачені ст. 307,308 КУпАП. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлену ст. 245, 270, 278, 279,280 КУпАП. Водночас, позивач не доводить дані обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Зважаючи на те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП, представник відповідача просив у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 управління патрульних поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Даценка Є.О. відмовити у повному обсязі.

У порядку, встановленому ст. 163,182 КАС України позивачем подано відповідь на відзив.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 03.09.2018 року о 13 год. 40 хв. у м. Київ по вул. Волинська, 77 інспектором УПП у м. Київ лейтенантом поліції Даценко Є.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 575515 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Суть і обставини правопорушення: 03.09.2018 року о 13:25 м. Київ, вул. Волинська, 77, водій, керуючи тз здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимогу наказового знаку 4.4 розділу 33 ПДР України, чим порушив п. 8.4 г ПДР - порушення вимог наказових знаків. На ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді 255 грн. штрафу (а.с. 5).

До відзиву представником відповідача додано рапорт інспектора роти №6 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції Баграновського Є.М. від 29.10.2018 року, в якому зазначено, що 03.09.2018 року, перебуваючи у складі автопатруля «Рубін 0951» ним було здійснено виїзд на адресу: м. Київ, вул. Волинська, 69 для проведення відпрацювання згідно звернення від громадян про те, що водії систематично порушують ПДР. В ході відпрацювання Баграновським Є.М. особисто було помічено, як водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 о 13:25, рухаючись по пр-ту Повітрофлотському в напрямку Севастопольської площі не виконав вимогу наказового знаку 4.4 (рух прямо або праворуч) розділу 33 ПДР та здійснив поворот праворуч на вул. Волинська. Вищевказаний автомобіль було зупинено, водієві роз'яснено причину зупинки та повідомлено про початок розгляду справи, вчинення ним правопорушення. Водій відмовлявся слухати, відволікав працівників поліції.

Згідно з рапортом інспектора роти №6 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Даценка Є.О. від 29.10.2018 року, доданого до відзиву, вбачається, що 03.09.2018 року, перебуваючи у складі автопатруля «Рубін 0951» ним було здійснено виїзд на адресу: м. Київ, вул. Волинська, 69 для проведення відпрацювання згідно звернення від громадян про те, що водії систематично порушують ПДР за вищевказаною адресою і, рухаючись по пр-ту Повітрофлотському в напрямку Севастопольської площі здійснюють поворот ліворуч на вул. Волинська,чим спричиняють значний затор в даному напрямку. В ході відпрацювання Даценком Є.О. особисто було помічено, як водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 о 13:25, рухаючись по пр-ту Повітрофлотському в напрямку площі Севастопольської, не виконав вимогу наказового знаку 4.4 (рух прямо або праворуч) розділу 33 ПДР та здійснив поворот ліворуч на вул. Волинська. Вищевказаний автомобіль було зупинено, водієві роз'яснено причину зупинки та повідомлено про початок розгляду справи про вчинене ним правопорушення. У зв'язку з тим, що водій ОСОБА_1, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, постійно провокував, поводив себе агресивно по відношенню до Даценка Є.О., повідомити про його права та обов'язки було неможливо, він відмовлявся слухати, відволікав.

Суд критично оцінює вказані вище рапорти, зважаючи на те, що вони суперечать один одному саме у викладі обставин вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, у рапорті інспектора роти №6 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції Баграновського Є.М. від 29.10.2018 року вказано, що «ним особисто було помічено, як водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 о 13:25, рухаючись по пр-ту Повітрофлотському в напрямку Севастопольської площі не виконав вимогу наказового знаку 4.4 (рух прямо або праворуч) розділу 33 ПДР та здійснив поворот праворуч на вул. Волинська».

В той же час, з рапорту інспектора роти №6 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Даценка Є.О. від 29.10.2018 року, вбачається, що ним «особисто було помічено, як водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 о 13:25, рухаючись по пр-ту Повітрофлотському в напрямку площі Севастопольської, не виконав вимогу наказового знаку 4.4 (рух прямо або праворуч) розділу 33 ПДР та здійснив поворот ліворуч на вул. Волинська».

Позивач ОСОБА_1 в позові посилається на те, що 03.09.2018 року він, керуючи автомобілем Мерседес Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Київ повертав праворуч з Повітрофлотського проспекту на вул. Волинська.

Фактично, доданий представником відповідача до відзиву рапорт інспектора роти №6 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції Баграновського Є.М. від 29.10.2018 року підтверджує доводи позивача і суперечить об'єктивній стороні правопорушення, викладеній у постанові серії ЕАВ № 575515 від 03.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), Розділ 33, п. 33.4 встановлено наказовий дорожній знак 4.4. «Рух прямо або праворуч», наказує рух лише у напрямках, показаних стрілками, тобто «прямо» або «праворуч».

Згідно з п. 8.4.г ПДР, наказові знаки показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Представник відповідача у своєму відзиві на позов зазначає, що позивач порушив вимогу наказового дорожнього знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч» та здійснив поворот ліворуч, проте усупереч вимогам ст. 77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а надані ним докази суперечать один одному. Крім того, матеріали справи не містять матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Суд наголошує на вимогах ч. 2. ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, суд вбачає, що відповідачем надано до суду докази на підтвердження обґрунтованості притягнення до адміністративної відповідальності позивача (рапорти), які суперечать один одному.

Відповідно до закріпленого ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в п. 4.1 рішення від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 9 КАС України, ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: скасування постанови серії ЕАВ № 575515 від 03.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КАС України (яка є спеціальною нормою відносно ст. 295 КАС України) передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах по притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положень ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. 55,62 Конституції України, ст. 7, 9, 122, 222, 245, 247, 251, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 9, 72, 73, 74, 77, 242, 243, 246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Розділом п.п. 33.4 Розідлу 33, п. 8.4 г Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, до інспектора Управління патрульної поліції роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції МВС в м. Києві лейтенанта поліції Даценка Євгенія Олександровича, вул. Народного ополчення, 9, м. Київ, про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 575515 від 03.09.2018 року, винесену інспектором роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Даценком Євгенієм Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу, закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. К. Голік