Справа № 804/3774/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/3774/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі № 804/3774/18 за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «АТК Україна» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (суддя Баранник Н.П.) апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору в розмірі 2643 грн. та встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Копія ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху надіслана апелянту поштою та отримана ним 03.10.2018 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання розпорядження голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2018 № 9-РО «Про зупинення реєстрації судових справ та їх передачу», відповідно до пункту 4 частини III Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 20.09.2018 року №476 «Про забезпечення виконання Указу Президента України від 29.12.2017 року №455/2017» та з метою забезпечення виконання Указу Президента України від 29.12.2017 року №455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» адміністративну справу №804/3774/18 передано до Третього апеляційного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду від 12.10.2018 року визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги у складі судді-доповідача Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю..

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року за клопотанням апелянта судом було продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 14.11.2018 року.

14.11.2018 року до суду від апелянта надійшло клопотання про звільнення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від сплати судового збору.

В обгрунтування клопотання зазначається, що відповідне фінансування Державної фіскальної служби України та її територіальних органів Кабінетом Міністрів України не здійснено.

Також апелянт, із посиланням на рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», зазначає, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоду самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд вважає, що клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеної норми вбачається, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони.

Разом з тим, обмежене фінансування або ж несвоєчасне перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, які викладені ним в рішенні від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» та полягають в тому, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала «розгляд судом». Враховуючи ці чинники, далі суд має визначити, чи становила вимога сплати збору, зокрема за обставин цієї конкретної справи, обмеження, яке завдало шкоди самій суті права заявника на доступ до суду (п. 60, 61).

Крім того, суд у пунктах 62, 66 та 67 вказаного рішення дійшов висновку, що судовий збір у розмірі середнього річного заробітку в країні є значним та надмірним, що становить непропорційне обмеження права доступу до суду.

Вказані висновки Європейського суду з прав людини кореспондуються з положеннями статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Застосовуючи вказані положення Кодексу адміністративного судочинства України та висновки Європейського суду з прав людини до конкретних обставин справи, суд зазначає, що сума судового збору, яка підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги в розмірі 2643 грн., не є значною або надмірною, не становить непропорційного обмеження права юридичної особи доступу до суду.

Звільнення позивача від сплати судових витрат без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право відповідача.

Також, з огляду на зміст та правову конструкцію частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що прийняття рішення про звільнення від сплати судового збору є дискреційною функцією суду.

Крім того, як зазначалось вище, судом апеляційної інстанції за клопотанням апелянта подовжувався строк усунення недоліків апеляційної скарги для сплати судового збору, проте апелянт таким строком не скористався.

Таким чином, станом на час постановлення цієї ухвали строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув, і апелянтом недоліки скарги не усунуті.

Відповідно до частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі №804/3774/18 за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «АТК Україна» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак