Справа № 2040/6934/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 листопада 2018 р. № 2040/6934/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Савчук С.С.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Борової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 (61023, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №123/31/947, №123/31/948, №123/31/949 від 08.06.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення№123/31/947, №123/31/948, №123/31/949 від 08.06.2018 р. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_3 заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Контролюючим органом з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у власності позивача на підставі договору купівлі- продажу від 17.11.2017 р. перебувають нежитлові будівлі, а саме: інженерний корпус з котельнею на земельній ділянці селищної ради, загальною площею 2668,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2; комплекс будівель і споруд на земельній ділянці селищної ради, загальною площею 25789,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3; будинок (дитячий садок-яслі «ІНФОРМАЦІЯ_1») з надвірними будівлями на земельній ділянці селищної ради, загальною площею 2214,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4.

Дата набуття позивачем вищевказаних об'єктів нерухомого майна у власність 17.11.2017 р.

У зв'язку з наявними у позивача об'єктами нерухомого майна Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області 08.06.2018 р. прийняті наступні податкові повідомлення рішення:

№123/31/947, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 206317,6 грн(а.с.14);

№123/31/948, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 17716,0 грн(а.с.13);

№123/31/949, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 21348.0 грн(а.с.12).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся з даним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до ст. 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до п.п. 266.1.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п.266.2.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Приписами п.п. 266.3.1 266.3.2. п. 266.3 ст. 266 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з п.п. 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нарахований контролюючим органом за звітний період - 2017 рік, виходячи із загальної площі об'єкту - нежитлової нерухомості відповідно до п.п. 1.4.1 Рішення XVIII сесії Нововодолазької селищної ради VII скликання від 25.01.2017 р. №816 «Про встановлення податку на майно на території Нововодолазької селищної ради»(а.с.226-231).

Так, зазначеним рішенням встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік на території Нововодолазької селищної ради для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, «для інших типів нежитлових будівель» - у розмірі 1,5 % мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного року (податкового) року, за І кв.м. бази оподаткування.

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік по податковому повідомленню-рішенню №123/31/947 від 08.06.2018 р.:

(3200,00 * 1,5%) * 25789,7 / 12 * 2 = 206 317,60 грн. (за 2 місяці перебування у власності позивача).

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік по податковому повідомленню-рішенню №123/31/948 від 08.06.2018 р.:

(3200,00 * 1,5%) * 2214,5 / 12 * 2 = 17 716,00 грн. (за 2 місяці перебування у власності позивача).

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік по податковому повідомленню-рішенню №123/31/949 від 08.06.2018 р.:

(3200,00 * 1,5%) * 2668,5 / 12 * 2 = 21 348,00 грн. (за 2 місяці перебування у власності позивача).

Судом встановлено, що 17.11.2017 р. між ПАТ «Бетонікс» (в якості продавця) та ОСОБА_3 (в якості покупця) укладено договір купівлі-продажу(а.с.15-16).

Відповідно до п. 1 договору продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, нежитлову будівлю (інженерний корпус з котельнею) на земельній ділянці селищної ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Опис об'єкта нерухомого майна: інженерний корпус літ. «Г-4», котельня літ. «г», ганок з навісом «г1» загальною площею 2668,50.

Будівля розташована на земельній ділянці площею 0,2391 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств.

Також в матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на громадський будинок (а.с.19-31) інженерного корпусу з котельнею.

Крім того, 17.11.2017 р. між ПАТ «Бетонікс» (в якості продавця) та ОСОБА_3 (в якості покупця) укладено договір купівлі-продажу(а.с.32-33).

Відповідно до п. 1 договору продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, комплекс будівель і споруд на земельній ділянці селищної ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_3.

Опис об'єкта нерухомого майна: нежитлова будівля (центральна прохідна з ганком (ліва)) літ. «Б», будівля головного корпусу літ. «Р», насосна літ. «р», БСУ літ. «р1», нежитлова будівля прохідної (північна) літ. «І», будівля котельні з прибудовами літ. «Л», прибудова літ.«л1», прибудова літ.«л2», прибудова літ.«л3», будівля РМЦ літ. «М», битові приміщення літ.«м2», компресорна літ. «Ю», матеріальний склад літ. «К», навіс літ. «к1», прибудова літ.«к2», ворота літ.«к3», огорожа літ.«к4», склад цементу літ. «П», розширитель складу підвал літ.«П1», навіс літ. «п», склад інертних літ. «Т», бункер розвантаження вагонів літ. «т», пульт керування літ.«т1», дробівка щебеню літ.«т2», трьохбункерний та підштабельний коридори літ.«Т1», битова літ. «У», відділ головного енергетика літ. «Н», столова літ.«Н-1», погріб літ.«Н2», тамбур літ. «НЗ», ганок літ.«Н4», котельня літ.«Н5», гараж літ. «О», адміністративно-побутовий корпус літ. «С», котельня літ. «с», тамбур літ. «сі», КНС літ. «N», склад готової продукції літ. «Ч», ганок літ. «ч», споруди складу готової продукції літ. «ч1», загальною площею 25789,7 кв.м.

Згідно технічного паспорту будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 є виробничим будинком (а.с.35-141).

З матеріалів справи встановлено, що 01.12.2017 р. між ОСОБА_3 (в якості орендодавця) та ПАТ «Бетонікс» (в якості орендаря) укладено договір оренди №1(а.с.153-167).

Відповідно до п. 1.3 договору оренди об'єкт оренди знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.

Актом приймання-передачі майна до договору оренди №1 передано та отримано приміщення та споруди згідно з описом(а.с.167-178).

В подальшому договором суборенди №1 від 01.12.2017 р. ПАТ «Бетонікс» передано в тимчасове користування ФОП ОСОБА_4 (а.с.210-213) приміщення, устаткування, споруди, складові об'єкту оренди, вказані у додатках №1, №2, №3, №4, №5, які є невід'ємною частиною даного договору (а.с.179-196), що також підтверджується актом приймання-передачі майна(а.с.197-209).

Відповідно до п. «є» пп. 266.2.2. п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Аналіз п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України свідчить про те, що нерухомість має бути класифікована як «будівлі промисловості промислових підприємств». При цьому законодавець використав прислівник «зокрема», який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, та який відноситься в даному випадку до виду будівель промисловості (виробничі корпуси, цехи, складські приміщення), а не до суб'єкта власності.

Згідно з пп. 14.1.1291. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, об'єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Відповідно до п. 5.3 ст. 5 Податкового кодексу України, інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".

До будівель промисловості відносяться об'єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Проте, в законодавстві України не існує правової норми, яка б чітко визначала поняття промислове підприємство.

Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010р. № 530 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар'єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

Промисловість в розумінні економічної теорії це провідна галузь господарства, яка об'єднує підприємства, що виробляють електроенергію, знаряддя праці, предмети побуту, забезпечує потреби в паливі, сировині, матеріалах та різноманітних товарах.

Згідно з ст. 62 Господарського кодексу України, підприємство, це самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Тому, застосування п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, можливе у разі дотримання двох обов'язкових умов, наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств.

В спірних правовідносинах наявна лише одна з обов'язкових умов - виробничі приміщення.

Відтак, об'єкт нерухомості (комплекс), який на праві власності належить позивачу, навіть за наявності у нього статусу фізичної особи-підприємця, не підпадає під дію п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України. Цим пунктом не охоплюється нерухомість, яка використовується фізичною особою-підприємцем у власній господарській діяльності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.05.2018р. по справі № 806/2461/17.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення №123/31/947, №123/31/949 від 08.06.2018 р. прийняті в межах та на підставі наданих контролюючому органу повноважень, відтак скасуванню не підлягають.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 08.06.2018 р. №123/31/948, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу належить будинок (дитячий садок - яслі «ІНФОРМАЦІЯ_1») з надвірними будівлями загальною площею 2214,5 кв.м: основна будівля літ.А-2,; підвал літ. «а»; ганки літ. «а1-а10», об'єкт незавершеного будівництва готовністю 30% літ. «Б», сарай літ. «В»; сарай літ. «Г», погріб літ. «Н», хвіртка літ. «№», ворота літ. «№1», ворота літ. «№2», огорожа літ. «N3», огорожа літ. «№4»., розташований за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується договором купівлі - продажу між ПАТ «БЕТОНІКС» та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Матейченко О.В. від 17.11.2017 року за реєстровим номером 2971(а.с.142-143) та зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №242, номер запису про право власності 23439258 від 17.11.2017 року, згідно витягу №104251181 про реєстрацію права власності на нерухоме майно(144), та технічними паспортами на нежитлові будівлі, виданими КП Нововодолазьке архітектурно - інвентаризаційне бюро: інвентаризаційна справа №6714, реєстровий номер №4-313(а.с.145-152).

Вказані приміщення знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0039. Цільове призначення вказаної ділянки є будівництво та обслуговування будівель закладів освіти.

Відповідно до підпункту і) пункту 266.2.2 ст. 266 ПК України не є об'єктом оподаткування будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг.

Як встановлено судом з відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач перебуває на обліку в Київській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області як фізична особа - підприємець (стан 12 припинено, але не знято з обліку), під час здійснення діяльності мав КВЕД 51.53.2 - Оптова торгівля будівельними матеріалами.

Згідно наданими представником відповідача пояснень, ОСОБА_3 не надавалась податкова декларація про майновий стан та доходи за 2017 рік з відображенням доходу від надання майна в лізинг, оренду (суборенду), житловий найм (піднайом), що свідчить про те, що будинок (дитячий садок - яслі «ІНФОРМАЦІЯ_1») не використовувався за призначенням, а саме - для надання освітніх послуг, як того вимагає ст. 266 ПК України(п.п.і).

З огляду наказане вище, будинок (дитячий садок - яслі «ІНФОРМАЦІЯ_1») з надвірними будівлями загальною площею 2214,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 є об'єктом оподаткування згідно з п. і) пункту 266.2.2 статті 266 Податкового кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (61023, АДРЕСА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.