Справа № 159/4546/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/526/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до служби в справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди,-

суддя в 1-й інстанції Панасюк С.Л.,

час ухвалення рішення - 09.07.2018 року, 13:25 год.,

місце ухвалення рішення - м.Ковель,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 до служби в справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, та не встановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач не надав жодних доказів законного відібрання неповнолітньої дитини від батька та поміщення у Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно пунктів 1 та 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. В свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначається статтею 19 КАС України. Відповідно до пункту 1 частини першої вказаної статті юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах публічно-владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом служби у справах дітей Ковельської міської ради №023-03.2 від 26.10.2017 року, взято на облік служби у справах дітей Ковельського міськвиконкому ОСОБА_2 з підставою - ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків.

Колегією суддів встановлено, що на підставі п.11 Положення Комунальної установи «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», затвердженого розпорядженням Голови Волинської обласної ради №36-р від 30.01.2013 року, згідно відношення ССД Волинської ОДА №108/2.3/2-17 від 20.09.2017 року та протоколу засідання комісії центру №48 від 20.09.2017 року, ОСОБА_1 зарахована до Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей з 08.09.2017 року по 08.03.2018 року.

Суд наголошує, що ОСОБА_1 заявлено позов щодо визнання незаконною бездіяльності служби в справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради щодо поміщення у Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей і стягнення в зв'язку з такою бездіяльністю моральної шкоди.

Особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання регулюються Сімейним кодексом України (стаття 2 Сімейного кодексу України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Питання, пов'язані з опікою та піклуванням над дітьми врегульовані главою 19 СК України та главою 6 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що виходячи із суб'єктного складу сторін та предмету спору позовну заяву ОСОБА_1 до служби в справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства.

При цьому, колегія суддів наголошує, що жодних рішень про відібрання дитини чи поміщення дитини до Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей відповідач не приймав.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність у переданому на вирішення суду спорі ознак справи адміністративної юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

Керуючись ст.ст.238,308,311,315,319,321,322,325,328,329 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2018 року у справі № 159/4546/17 - скасувати, а провадження в справі закрити..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 21 листопада 2018 року.