Справа № 826/17520/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 листопада 2018 року м. Київ № 826/17520/18

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" щодо невключення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати громадянину Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1;

- зобов"язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіну Марину Анатоліївну внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати громадянину Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1, а саме: 5 855 950,65 грн.;

- зобов"язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 5 855 950,65 грн., що належить до виплати громадянину Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 01.11.2018 позовну заяву залишено без руху, в тому числі, з підстав необхідності подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження своєї позиції.

На виконання ухвали суду представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено аналогічні причини пропуску строку звернення до суду, які були викладені в позовній заяві. Представник позивача вказав, що Банк не надсилав позивачу жодних повідомлень, що стосувалися умов договору, його зміни та необхідності звернутися у відповідні установи України для написання відповідних заяв з метою отримання своїх грошових коштів. Також представник позивача зазначає про те, що позивач проживає на території Федеративної Республіки Німеччини, українською мовою не володіє та не мав можливості знайомитися з публікаціями в українських газетах.

Разом з тим, судом надана оцінка вказаним доводам позивача в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху та зазначено, що з листів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.03.2018 № 27-5951/18, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" від 19.03.2018 № 05-1/4865 та від 24.04.2018 № 05-1/7099, вбачається, що гарантована сума відшкодування у розмірі 200000 грн. виплачена ОСОБА_1 26.03.2015 року через банк-агент ПАТ КБ "ПриватБанк". Кредиторські вимоги ОСОБА_1 включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів до четвертої черги в сумі 5 855 950,65 грн.

Відповідно до частини п"ятої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що кредитори банку мали право подавати кредиторські вимоги в період з 26.03.2015 по 24.04.2015, відповідно станом на квітень 2015 року позивачу було відомо про ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

За таких обставин, обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані в заяві позивача про поновлення строку звернення до суду, не вбачаються судом поважними причинами пропуску строку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що 26.03.2015 позивачу вже було відомо про розмір виплаченої йому гарантованої сими вкладу та звернення позивача із заявою про включення його до кредиторів банку у квітні 2015 року, суд приходить до висновку, що про оскаржувані дії позивачу було відомо ще в 2015 році та позивач мав можливість реалізувати право на судовий захист у визначений строк, проте своїм правом позивач не скористався.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи не визнання судом поважними підстави пропуску строку звернення ОСОБА_1 з даним позовом до адміністративного суду, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись п. 9 ч. 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева