Справа № 2040/7662/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 листопада 2018 р. справа № 2040/7662/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,61013, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ТАІР" (вул. Польова, буд. 61,с. Трійчате,Первомайський район, Харківська область,64111, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію будівель Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРПІЙНА ФІРМА "ТАІР", за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Трійчате, вул. Польова, буд. 61, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЩЙНА ФІРМА "ТАІР" негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наявності порушень вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ТАІР", за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Трійчате, вул. Польова, буд. 61, на думку позивача, не можуть експлуатуватися.

Представник позивача - Міщенко Д.С., прибув у судове засідання, не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження та зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОМЕРПІЙНА ФІРМА "ТАІР", у судове засідання не прибув, на адресу суду надав відзив на адміністративний позов (а.с.34-39), в якому зазначив, що ТОВ "ВКФ "ТАІР" дотримується норм протипожежної безпеки шляхом забезпечення пожежної безпеки, запобігання виникненню пожеж та нещасних випадків на них, забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки та утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням. Також представника відповідача просив розглянути справу без його участі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року було відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 11.06.2018 року по 15.06.2018 року Первомайським районним відділом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена планова перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сфері (з питань) техногенної та пожежної безпеки на території та будівлях Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ТАІР", за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Трійчате, вул. Польова, буд. 61.

За результатами перевірки складено акт №77 щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (а.с. 18-26).

В ході перевірки будівель Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ТАІР", за адресою: Харківська область, Первомайський район, с.Трійчате, вул. Польова, буд. 61, було встановлено, що вони експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

- не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

- не проведено перевірку пристроїв захисту будівель, зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б 8.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд;

- в будівлях складів № 1 та № 2 дерев'яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

- не проведено технічне обслуговування вогнегасників відповідно до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 січня 2018 року № 25, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2018 року за № 225/31677, а також ДСТУ 4297-2004 «Технічне обслуговування вогнегасників. Загальні технічні вимоги»;

- до комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежних щитах, не входить: вогнегасники - 3 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт;

- в приміщенні матеріального складу допускається спільне зберігання в одній секції з каучуком або автомобільною гумою, а також ЛЗР та ГР будь - яких інших товарів і матеріалів незалежно від однорідності застосовуваних вогнегасних речовин;

- на підприємстві з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснюються за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- в приміщеннях матеріального складу, будинку охорони, складських будівель № 1 та № 2, господарській будівлі електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати встановлені на горючі основи (конструкції) та без підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра;

- в будівлі матеріального складу та приміщеннях господарської будівлі здійснюється підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи, та експлуатація електроламп і світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами);

- допускається використання в пожежонебезпечних зонах (матеріальний склад, складські будівлі № 1 та № 2) світильників з лампами розжарювання без захисного суцільного скла (ковпаків);

- в матеріальному складі, господарській будівлі здійснюється складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами;

- будинки, споруди, приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 січня 2018 року № 25, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2018 року за №225/31677;

- немеханізований пожежний ручний інструмент, розміщений на об'єкті у складі комплектації пожежних щитів (стендів), не підлягає періодичному обслуговуванню, яке включає такі операції: очищення від пилу, бруду та слідів корозії; відновлення фарбування з урахуванням вимог стандартів; випрямлення ломів та суцільнометалевих гаків для виключення залишкових деформацій після використання; відновлення потрібних кутів загострювання інструмента з дотриманням вимог стандартів;

- не забезпечено будівлі, споруди та зовнішні установки підприємства необхідною кількістю води для цілей зовнішнього пожежогасіння згідно вимог;

- на підприємстві допускається застосування саморобних подовжувачів, які не відповідають вимогам ПУЕ, що пред'являються до переносних (пересувних) електропроводок;

- не надані акти прихованих робіт з прокладання електрокабелів та проводів в приміщеннях та спорудах підприємства;

- в приміщеннях складських будівель № 1 та № 2, будівлі матеріального складу, господарській будівлі допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

- на підприємстві складські будівлі № 1 та № 2, матеріальний склад та господарська будівля не обладнані системами протипожежного захисту (автоматичними системами пожежогасіння) відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- у приміщеннях господарської будівлі для опорядження (облицювання) стін та стелі на шляхах евакуації, застосовано будівельні матеріали 3 вищими показниками пожежної небезпеки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (надалі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно п. 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пожежну безпеку", забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V) на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частиною 4 статті 4 Закону №877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Згідно ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Згідно підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Отже, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

За таких обставин, аналізуючи вищезазначені норми законодавства, суд доходить висновку, що захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб'єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Щодо порушень, які були встановлені позивачем у ТОВ "Виробничо - комерційної фірми "Таір" та викладені в акті перевірки №77 щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, суд зазначає наступне.

Представником відповідача до матеріалів справи надано: технічний звіт №301 "Про проведення профілактичних випробувань електрообладнання і захисного заземлення електроустановок виробничих приміщень", виконаний Електро-технічною лабораторією ЧП "Меркурій09" (а.с. 43-48), технічний звіт №302 "Про профілактичних вимірювань захисного заземлення блискововідводів" виконаний Електро-технічною лабораторією ЧП "Меркурій 09" (заміри проведені 25.05.2018 року) (а.с.49-53), акт перевірки обробки засобами вогнезахисту які забезпечують першу групу вогнестійкості стропил даху зерноскладу (елементи горішніх покриттів оброблені засобами вогнезахисту у 2013 році) (а.с.54), акт перевірки технічної справності вогнегасників (а.с.60).

Представником відповідача також до суду надано фотодокази на підтвердження відсутності порушень зазначених у пунктах 14, 16, 18, 19,23,25, 27,31,32,36 у акті перевірки №77, з яких вбачається зокрема, що лампи розжарювання на підприємстві обладнанні ковпаками (розсіювачеми); пожежний щит повністю укомплектований; електроз'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (а.с.65-69).

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи договір про надання послуг №В-150618 від 15.06.2018 року, укладений між ТОВ "Виробничо - комерційної фірми "Таір" (Замовник) та ТОВ "Агро-Антік" (Виконавець), відповідно до умов якого Замовник поручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати Замовнику послуги з доставки (надання) води технічної з розрахунку 124 куб.м. на рік, а Замовник, зобов'язується прийняти замовлені ним послуги та оплатити їх (а.с.70).

Також відповідачем зазначено, що 27.09.2018 року між ним та ДП "Харківспецналадка" КС "Харківспецсервіс" укладений договір №18/170Т про проектування, монтаж та наладку автоматичної пожежної сигналізації (а.с.74).

Суд зазначає, порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, Законом №877 не визначені, отже віднесення до зазначеної категорії є оцінкою суб'єкта владних повноважень, а тому, в кожному окремому випадку суб'єкт владних повноважень має визначати чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров'ю людей у взаємозв'язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Таким чином, суд доходить висновку, що ТОВ "Виробничо - комерційна фірма "Таір" виконано вимоги щодо фактичного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, надаючи правову оцінку доводам позивача в обґрунтування позовних вимог, суд доходить висновку про відсутність підстав для зупинення роботи будівель відповідача.

Згідно положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає за необхідне прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

У відзиві на адміністративний позов відповідач звернувся з вимогою про визнання протиправним та скасувати індивідуальний акт - Акт №77, складений за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо одержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ "ВКФ "ТАІР", про те суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 162 КАС України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Крім того, суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено право відповідача у відзиві на позов заявляти вимоги до позивача.

Щодо вимог відповідача про стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області витрат, пов'язаних із наданням Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ТАІР" правничої допомоги у розмірі 1000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 4 ст.134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає, за змістом статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" компенсації в адміністративних справах підлягають не будь-які витрати на правову допомогу, а лише ті, які стосуються надання такої допомоги у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Крім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ "Баришевський проти України" від 26.02.2015 р., "Двойних проти України" від 12.10.2006 р., "Меріт проти України" від 30.03.2004 р. зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що представником відповідача не було надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Крім того, в матеріалах справи відсутнє належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу, не доведено факт відповідності заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу законодавчо встановленому граничному розміру цих витрат.

У зв'язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які свідчать про надання юридичної (адвокатської) допомоги, зокрема детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги та які відповідають вище встановленим вимогам, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області витрат, пов'язаних із наданням Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ТАІР" правничої допомоги у розмірі 1000 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ТАІР" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко