Справа № 0440/5767/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22 серпня 2018 року Справа № 0440/5767/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.07.2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 р. було відкрито провадження у справі №0440/5767/18, та призначено справу до розггляду у порядку письмового провадженння.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Павлоградським об`єднаним міським військовим комісаріатом 22.11.2017 р.
При цьому, позивач зазначає, що останній є інвалідом війни, що підтверджується посвідченням від 08.04.2016 р.
Так, у відповідності до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.
Проте, таку редакцію цієї норми, викладену в Закону України від 28 грудня 2007 р. №107-VI «Про державний бюджет України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 було визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення такого рішення.
Водночас, ОСОБА_1 зазначає, що має отримувати разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком.
При цьому зазначає, що згідно листа-відповіді фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 13.04.2018 р., ОСОБА_1 не мав права на отримання разової грошової допомоги до 5 травня тільки за 2015 рік, оскільки статус УБД встановлено тільки 21.08.2015 р. та запропонували звернутись до органів Пенсійного фонду України за місцем отримання пенсії.
Так, Головне управління Пенсійного фону України в Дніпропетровській області листом від 05.06.2018 р. повідомило позивача, що за нарахуванням та виплатою щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни за 2015 2017 рр. останньому необхідно звернутись до управління соціального захисту населення Павлоградської міської рад, оскільки на Пенсійний фонд України покладено обов`язки щодо подання переліку осіб, які перебувають на обліку та мають право на одержання грошової допомоги до 5 травня до районних органів соціального захисту населення.
Позивач зазначає, що в січні 2017 р. останній звернувся із письмовою заявою до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про нарахування та виплату ОСОБА_1 суми разової грошової допомоги до 5 травня з 2015-2017 рр. та отримав відмову із зазначенням, що перебуває на обліку в Пенсійному фонді з 09.03.2016 р.
На підставі зазначеного вище, позивач вважає таку бездіяльність Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третьої особи Департамента соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправною.
В судове засідання, призначене на 22.08.2018 р. сторони не з`явились.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких заяв чи клопотань чи пояснень на адресу суду від сторін не надходило. Відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
У судовому засіданні, призначеному на 22.08.2018 р., судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважний представник позивача не заперечував щодо переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача, суд зазначає, що думка останнього стосовно переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 20.08.2018 р.
При цьому, зважаючи на подане повноважним представником позивача клопотання від 20.08.2018 р. про подальший розгляд справи у подку письмового провадження, суд у відповідності до ч.9 ст.205 КАС України здійсню розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Павлоградським об`єднаним міським військовим комісаріатом 22.11.2017 р., копія якого міститься в матеріалах справи, та є інвалідом війни, що підтверджується посвідченням від 08.04.2016 р., копія якого міститься в матеріалах справи.
30.10.2014 р. за №811 старшому сержанту ОСОБА_1 видано довідку, що він перебуває на військовій службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , яка входить до складу сил, що залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 21.10.2014 р.
Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 28.09.2015 р. №3086 підтверджується те, що старший сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 21 жовтня 2014 р. по 02 листопада 2014 р., з 12 грудня 2014 р. по 27 лютого 2015 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і районі/районах проведення антитерористичної операції Донецької області.
В матеріалах справи міститься лист Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 01.02.2018 р. №К-94 «Про розгляд звернення» з тексту якого вбачається наступне.
Розділом II Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (закон № 367-14 від 25.12.1998) зазначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України.
Щороку відповідно до постанов Кабінету Міністрів України про деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у визначених постановами Кабінету Міністрів України розмірах.
В департаменті соціального захисту населення облдержадміністрації наявні тільки транзитні розрахункові рахунки за КПКВ 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни», призначення яких - перерахування сум коштів Дніпропетровському обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та децентралізованим місцевим (міським, районним) управлінням праці та соціального захисту населення, які мають реєстраційні особові розрахункові рахунки і безпосередньо виконують перерахування відповідних сум коштів фізичним особам.
За інформацією Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_1 перебуває на - обліку Пенсійного фонду України м. Павлоград з 09.03.2016 р.
Нарахування та виплата щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня здійснюється безпосередньо управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради, так як є децентралізованим.
Відповідно до електронної бази отримувачів допомог м. Павлоград нарахування вищезазначеної допомоги за 2015 - 2017 роки ОСОБА_1 не проводилось.
При цьому, листом Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради від 21.02.2018 р. №108/03 ОСОБА_1 було надано відповідь на заяву останнього щодо отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, в якій зазначено наступне.
Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України. 3 2015-2017 роках її розмір встановлювався постановами Кабінету Міністрів України на відповідний рік.
На отримання цієї допомоги мають також право інваліди війни; учасники війни; особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; члени сімей загиблих та дружини (чоловіки) померлих інвалідів війни, дружини (чоловіки) померлих учасників бойових дій, учасники війни і жертви нацистських переслідувань тощо.
Зазначеною постановою передбачено, що у 2015-2017 роках виплату разової грошової допомоги здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особовні рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання).
Органи соціального захисту населення проводять виплати учаснику бойових дій на підставі поданих Міністерством оборони переліків осіб, які мають право на одержання грошової допомоги.
Отже, для отримання цієї грошової допомоги потрібно, щоб кожен учасник бойових дій, який був демобілізований, не є пенсіонером чи інвалідом війни, до 30 квітня подав заяву до військового комісаріату, з реквізитами особового рахунку, на який будуть перераховані кошти. Якщо учасник бойових дій не демобілізований, то йому необхідно звернутись з відповідною заявою до військової частини, в які він проходить службу.
Протягом зазначених періодів, даного виду допомога Управлінням ОСОБА_1 не виплачувалось.
Відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 20 грудня 2016 року №Р-885/0/3-16 «Про затвердження Положення про Дніпропетровський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат», з метою упорядкування здійснення виплати за КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нашистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» за напрямком «щорічна грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань», функції з нарахування та здійснення соціальних виплат передано до Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
05.06.2018 р. управлінням обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 05.06.2018 р. за №К 8262-18 на заяву ОСОБА_1 від 24.05.2018 року було надано відповідь ОСОБА_1 , в якій з урахуванням відповідних норм постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 р. №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 р. №170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» запропоновано ОСОБА_1 звернутись за нарахуванням та виплатою щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни за 2016 та 2017 року до управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері реалізації особами, які мають право на пенсію, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України, регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» тощо.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Відповідно ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги:
1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів;
2) першочергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів);
3) безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України;
4) 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);
5) 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.
Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю);
6) 75-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення;
7) безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі;
8) користування при виході на пенсію (незалежно від часу виходу на пенсію) чи зміні місця роботи поліклініками та госпіталями, до яких вони були прикріплені за попереднім місцем роботи;
9) щорічне медичне обстеження і диспансеризація із залученням необхідних спеціалістів;
10) першочергове обслуговування в лікувально-профілактичних закладах, аптеках та першочергова госпіталізація;
11) виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 процентів середньої заробітної плати незалежно від стажу роботи;
12) використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік;
13) переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємства, установи, організації;
14) першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік;
15) одержання позики на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт жилих будинків і подвірних будівель, приєднання їх до інженерних мереж, комунікацій, а також позики на будівництво або придбання дачних будинків і благоустрій садових ділянок з погашенням її протягом 10 років починаючи з п`ятого року після закінчення будівництва. Зазначені позики надаються у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України;
16) першочергове право на вступ до житлово-будівельних (житлових) кооперативів, кооперативів по будівництву та експлуатації колективних гаражів, стоянок для транспортних засобів та їх технічне обслуговування, до садівницьких товариств, на придбання матеріалів для індивідуального будівництва і садових будинків;
17) безплатний проїзд один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, незалежно від наявності залізничного сполучення, або проїзд один раз на рік (туди і назад) вказаними видами транспорту з 50-процентною знижкою;
18) зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства;
19) позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів;
20) першочергове обслуговування підприємствами, установами та організаціями служби побуту, громадського харчування, житлово-комунального господарства, міжміського транспорту;
21) позачергове влаштування до закладів соціального захисту населення, а також обслуговування службами соціального захисту населення вдома. У разі неможливості здійснення такого обслуговування закладами соціального захисту населення відшкодовуються витрати, пов`язані з доглядом за цим ветераном війни, в порядку і розмірах, встановлених чинним законодавством;
22) учасникам бойових дій на території інших держав надається право на позаконкурсний вступ до вищих навчальних закладів та переважне право на вступ до професійно-технічних навчальних закладів і на курси для одержання відповідних професій.
Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.
Площа житла, на яку нараховується 75-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 75 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 75-процентна відповідна знижка плати.
Учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Учасникам бойових дій у період Другої світової війни, яким виповнилося 85 років і більше, надаються пільги, передбачені статтею 13 цього Закону для осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи.
Держава забезпечує учасникам бойових дій, зазначеним у пункті 19 частини першої статті 6 цього Закону, та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах.
Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді:
повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;
пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти;
соціальної стипендії;
безоплатного забезпечення підручниками;
безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах;
безоплатного проживання в гуртожитку;
інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Порядок та умови надання державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти зазначеним категоріям громадян визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.17-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.
Особам, які тримаються в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, на спеціальні рахунки установ виконання покарань і слідчих ізоляторів.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Громадянам, які належать до кількох категорій осіб згідно з цим Законом, виплачується одна допомога - у більшому розмірі.
Разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня або набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Сума разової грошової допомоги, що належала особі згідно з цим Законом і залишилася не одержаною у зв`язку з її смертю, не включається до складу спадщини і виплачується батькам, чоловіку (дружині), дітям особи, якій передбачена виплата разової грошової допомоги, або родичам, що проживали разом з нею.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.
Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким передбачено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Із набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Конституційний Суд України в п. 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
Згідно ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на всій території України.
Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Відтак, Закон № 79-VIII прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому в даному випадку підлягають застосуванню норми Закону № 79-VIII.
При цьому, суд зазначає, що до правовідносин слід застосувати ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25 грудня 1998 року, та ст. 2 вказаного Закону, яка встановлює заборону обмеження прав ветеранів війни. Також зазначає, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є спеціальним у врегулюванні правовідносин з питань соціального захисту осіб, на відміну від Бюджетного кодексу України, оскільки колізія норм права вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту), при цьому що рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року та від 25 січня 2012 року не підлягають застосуванню в даному випадку.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства України, суд зазначає наступне.
Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області допустило бездіяльність протиправно стосовно не виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2015-2017 рр., як учаснику бойових дій та інваліду війни, оскільки вказана виплата передбачена положенням Бюджетного кодексу України та у розмірі, встановленому п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
При цьому, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є оцінка правомірності бездіяльності/дій Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо виплати позивачу як учаснику бойових дій та інваліду війни грошової допомоги до 5 травня у 2015-2017 рр.
Конституційний Суд України в рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 визначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.
Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.
Суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20 рп/2011, яке винесено за результатом розгляду конституційного подання народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) п. 4 розділу VII «;Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік». Зокрема, перед Конституційним Судом України було поставлено питання: чи обмежує конституційні права громадян факт надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України визначати розміри соціальних виплат, передбачених спеціальними законами, залежно від наявності фінансового ресурсу.
Конституційний Суд України у вказаному рішенні дійшов правового висновку, що дії органів державної влади відповідають Конституції України та є допустимими.
Враховуючи викладене, суддів прийшов до висновку, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України визначати розміри соціальних виплат, передбачених спеціальними законами (шляхом прийняття Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ), не є порушенням конституційних прав громадян.
Водночас, суд зазначає, що положення Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» Конституційним Судом України неконституційними не визнані, а тому підлягали застосуванню при визначенні суми допомоги до 5 травня як у 2015, 2016 та і в 2017 роках.
Крім того, аналогічні спірним у даній справі правовідносини були предметом розгляду у Європейському суді з прав людини.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі №713/62/17, в якій зазначено, що із набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відтак, встановивши відповідно до ч.2 ст.2 КАС України протиправний характер бездіяльності Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третьої особи - Департамента соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); небезсторонньо (упереджено); недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); суд приходить до обґрунтованого висновку, що задоволення позовної заяви у спосіб захисту права, обраний позивачем, а саме: шляхом визнання бездіяльності Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третьої особи - Департамента соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправною, та зобов`язання Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій та інваліду війни за 2015-2017 рр., відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, та зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, а саме, судового збору.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третьої особи - Департамента соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправною.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій та інваліду війни за 2015-2017 рр., відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова