Справа № 303/5813/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2595/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2018 року, ухвалене суддею Куцкір Ю.Ю. у м.Мукачево Закарпатської області о 16:27, у справі № 303/5813/18 за адміністративним позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2018 року позивач - Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із позовом до відповідача - громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, у якому просив продовжити строк затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більше як до 18 місяців.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.03.2018 Мукачівським міськрайонним судом було ухвалено рішення про затримання відповідача з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні на шість місяців.

04 квітня 2018 року відповідач була поміщена до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з місцем розташування с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області.

З метою виконання рішення суду через Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України до Департаменту міжнародного співробітництва Міністерства громадської безпеки В»єтнаму направлено запит стосовно здійснення реадмімії відповідно до статей 1, 2 та 4 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В»єнам про реадмісію громадян обох держав (від 25.07.2018 №81/7882).

В серпні 2018 року з Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України Мукачівським прикордонним загоном було отримано відповідь про те, що запит щодо здійснення реадмісії відповідача скеровано відповідно до компетенції Державної міграційної служби України.

На час звернення до суду інформації від Державної міграційної служби України про результати розгляду матеріалів щодо заходів, вжитих для реадмісії відповідача не отримано.

Також з метою встановлення особи відповідача Мукачівським прикордонним загоном до посольства Соціалістичної Республіки В»єтнам в Україні було скеровано відповідний запит №81/3507 від 28.03.2018. У зв'язку із ненадходженням відповіді, керуючись вимогами п.2.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної Прикордонної Служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 №353/271/150, через консульський відділ МЗС України до Посольства Соціалістичної Республіки В»єнам в Україні було направлено повторні запити щодо встановлення особи відповідача. Разом з тим, на час звернення до суду інформації щодо встановлення особи з метою підготовки відповідних документів для його подальшого видворення в Мукачівському прикордонному загоні немає.

Оскільки передбачений п. 11 ст. 289 КАС України строк затримання відповідача закінчується 28 вересня 2018 року та за наявності передбачених п. 13 ст.289 КАС України умов, за яких неможливо ідентифікувати відповідача та забезпечити його реадмісію, позивач звернувся до суду з вимогою про продовження строку затримання відповідача.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Продовжено строк затримання громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а саме до 28.03.2019.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає що оскаржуване рішення прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять відомостей, що у період затримання відповідача територіальними органами та територіальними підрозділами ДМС, які є компетентними органами щодо стандартної процедури реадмісії, вживались чи будуть вживатись дії, визначені Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В»єнам про реадмісію громадян обох держав. При цьому зауважує, що дії Чопського прикордонного загону, спрямовані на встановлення особи відповідача, в тому числі через Департамент консульської служби МЗС України, відповідають вимогам Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної Прикордонної Служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 №353/271/150. Однак така Інструкція не підлягає застосуванню під час виконання угод про реадмісію, оскільки процедура реадмісії регулюється спеціальними актами та міжнародними договорами: Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В»єнам про реадмісію громадян обох держав та Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб.

Невжиття визначених Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб заходів та подальше затримання відповідача порушує його права.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідач громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 була затримана 28.03.2018 в районі прикордонного знаку №203 на відстані 15 метрів до лінії державного кордону, на території Дийдівської сільської ради, Берегівського району, за спробу незаконного, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу, перетину державного кордону із України в Угорщину. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законнність перебування на території України у відповідача відсутні.

Мукачівським міськрайонним суду Закарпатської області 29 березня 2018 року ухвалено рішення про затримання громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на 6 місяців, а саме до 28.06.2018.

04.04.2018 відповідач була поміщена до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 02.04.2018 виправлено описку в резолютивній частині рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29.03.2018, а саме зазначено, затримати громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на 6 (шість) місяців, а саме до 28 вересня 2018 року.

Також судом встановлено, що на скеровані представником позивача з метою встановлення особи відповідача запити до Посольства Соціалістичної Республіки В»єтнам в Україні №81/3507 від 28.03.2018 та №81/4380 від 23.04.2018, на час звернення до суду відповіді з інформацією про особу відповідача прикордонним загоном не отримано.

У зв'язку з наведеним обставинами та враховуючи те, що у шестимісячний термін тримання відповідача в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України, закінчується 28 вересня 2018 року, та наявність умов, за яких неможливо забезпечити процес реадмісії особи, неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив продовжити строк затримання відповідача, який поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію на строк не більше як до вісімнадцяти місяців.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України від 03.09.2008 «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В»єтнам про реадмісію громадян обох держав» ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану в м.Нью-Йорку 25.09.2007.

Процедура реадмісії громадян В»єтнаму визначена нормами ст.4 цієї Угоди.

Таким чином, відповідач підлягає видворенню не за процедурою, передбаченою ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а за процедурою, яка визначена ст.29 вищевказаного Закону та Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В»єтнам про реадмісію громадян обох держав, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В»єтнам про реадмісію громадян обох держав».

Окрім зазначеного, наказом МВС України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 158 від 16.02.2015 затверджено Інструкцію про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб.

За приписами п.1 розділу IX вказаної Інструкції у разі встановлення відповідними імплементаційними (виконавчими) протоколами до міжнародних угод про реадмісію іншого порядку реадмісії, ніж той, що встановлений у цій Інструкції, застосовуються положення, визначені цими протоколами.

Оскільки Виконавчий протокол до Угоди між КМ України та Урядом Соціалістичної Республіки В»єтнам про реадмісію громадян обох держав не укладений, позивачем застосована визначена чинним законодавством процедура.

Також факт неукладення Виконавчого протоколу до Угоди між КМ України та Урядом Соціалістичної Республіки В»єтнам про реадмісію громадян обох держав не може вважатися перешкодою для виконання такого міжнародного договору.

Стосовно наявності правових підстав для продовження строку затримання відповідача колегія суддів виходить з наступного.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Частиною четвертою статті 30 вказаного Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частин одинадцятої-тринадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Із змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов'язковому дослідженню судом підлягають обставини щодо неможливості ідентифікації іноземця або особи без громадянства та/або неможливість забезпечення реадмісію особи.

При цьому, на позивача покладено обов'язок вжиття заходів для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, для забезпечення виконання рішення про реадмісію.

Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою спільним Наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, Служби безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 (далі - Інструкція) регламентовано порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Згідно пункту 2.7 Інструкції у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).

У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується вжиття позивачем сукупності послідовних та регулярних дій, спрямованих на ідентифікацію іноземця, зокрема шляхом скерування до компетентних органів країни походження відповідача повторних запитів. Однак на час звернення до суду на відповідні запити позивачем не отримано інформації з країни громадянської належності іноземця або походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Щодо доводів представника відповідача про те, що стандартна процедура реадмісії виконується територіальними органами та територіальними підрозділами ДМС України; позивач міг звернутися щодо реадмісії виключно через органи ДМС; у разі відмови таких органів у проведення реадмісії продовження строку затримання втрачає сенс, колегія суддів враховує норми процесуального закону (п.12 ст.289 КАС України), якими врегульовано порядок звернення до суду із розглядуваним позовом.

Оскільки позов про затримання відповідача був поданий Мукачівським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, тому останній вправі звертатися до суду із розглядуваним позовом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні усі обов'язкові умови, за яких неможливо забезпечити передачу відповідача відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, що є підставою для продовження терміну затримання відповідача.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 271, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2018 року у справі № 303/5813/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик