Справа № 804/3785/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2018 року Справа № 804/3785/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача Єрмолаєвої Д.С.
представника відповідача Грановського М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної поліції України, Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
24.05.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національної поліції України, Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , що прийняте 23 березня 2018 р.№2/VI/IV/1; зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку підготовчого провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Позивач, зазначаючи про проходження служби в Полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро 1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді фахівця ІІ категорії в період з 09.04.2016 р. по 19.05.2016 р., з 20.05.2016 р. по 04.06.2016 р., з 13.07.2016 р. по 13.09.2016 р., з 26.09.2016 р. по 13.11.2016 р., з 07.06.2017 по 31.07.2017 р., стверджує про забезпечення ОСОБА_1 виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» в районах проведення Антитерористичної операції у м. Бахмут Донецької області, посилаючись при цьому як на підставу направлення до зони проведення АТО на накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.04.2016 №86 о/с дск., від 20.05.2016 №124 о/с дск., від 13.07.2016 №191 о/с дск., від 26.09.2016 №275 о/с дск., від 29.05.2017 №179 о/с дск. та довідку від 14.06.2016 р. №25/2273 щодо підтвердження безпосередньої участі в антитерористичній операції.
Позивач також зазначає,що, після звернення до ГУНП в Дніпропетровській області у вересні 2017 року для вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій та отримання відмови в направленні відповідних документів для їх подання на розгляд Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, він самостійно звернувся до Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України для вирішення питання щодо надання йому статусу учасника бойових дій, листом від 23.03.2017 року якої йому було відмовлено в наданні такого статусу (рішення від 23 березня 2018 р. №2/VI/IV/1) з тих підстав, що позивач не був поліцейським, а тому відсутні підстави для надання такого статусу.
Відтак, посилаючись на відповідні норми Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р.№413, Закону України «Про боротьбу з тероризмом», позивач вважає оскаржуване рішення від 23 березня 2018 р. №2/VI/IV/1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
В судових засіданнях представник позивача вимоги позовної заяви підтримала та просила позовну заяву задовольнити повністю за викладених у ній підстав, додатково зазначивши, що безпосередня участь її довірителя у виконанні завдань антитерористичної операції підтверджується виписками журналу обліку добових нарядів та виконання бойових розпоряджень АТЦ (ОТУ) полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, копії яких долучені судом до матеріалів справи.
Повноважний представник відповідача щодо задоволення позовної заяви заперечував, в судових засіданнях просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, виклавши свою позицію у відзиві на позовну заяву від 19.06.2018 року, відповідно до якого зазначив наступне.
Відповідно до п.4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. №413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, документи, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Відповідно до ст.с.1, 5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» визначається поняття антитерористичної операції та повноваження суб`єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом. При цьому, відповідач зазначає, що безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції здійснюють виключно поліцейські Національної поліції, на яких покладено функції з організації боротьби з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції Національної поліції.
Відповідач зазначає, що наведені вище норми повністю кореспондуються з пунктом 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якого учасниками бойових дій визнаються поліцейські, тобто громадяни України, які склали Присягу поліцейського, проходять службу на відповідних посадах у поліції і яким присвоєно спеціальне звання.
Не спростовуючи того факту, що позивач в період з 09.04.2016 по 19.05.2016 р., з 20.05.2016 по 04.06.2016 р., з 13.07.2016 по 13.09.2016 р. та з 26.09.2016 р. направлявся у відрядження до зони проведення антитерористичної операції як фахівець II категорії відділення логістики, матеріально технічного забезпечення та зв`язку полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро 1» ГУНП в Дніпропетровській області, відповідач вказує, що в розумінні ст.5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» позивач не здійснював функції з організації боротьби з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції Національної поліції, оскільки позивач не є поліцейським.
Також, посилаючись на зміст п.1.2 розділу IIПоложення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 р. №405, відповідач зазначає про правомірність оскаржуваного рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 від 23.03.2018 р. №2/IV/IV/1.
При цьому суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. клопотання представника позивача - Біленка Миколи Георгійовича про зупинення провадження у справі №804/3785/18 було задоволено. Провадження в адміністративній справі №804/3785/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної поліції України; Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 23.03.2018 р. №2/IV/IV/ 1; зобов`язання Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій ухвалено зупинити до 06 серпня 2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 р. ухвалено поновити провадження в адміністративній справі №804/3785/18 за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України; Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 23.03.2018 р. №2/IV/IV/ 1; зобов`язання Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.09.2017 р. №18/7-Б-134, складеної начальником Управління кадрового забезпечення Ю.С. Небеським, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відряджався до зони проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області для виконання трудових обов`язів та завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», наказами ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2016 р. №86 о/с дск в період з 9 квітня по 19 травня 2016 року, від 20.05.2016 р. №124 о/с дск в період з 20 травня по 4 червня 2016 року, від 13.07.2016 р. №191 о/с дск в період з 13 липня по 13 вересня 2016 року, від 26.09.2016 р. №275 о/с дск в період з 26 вересня по 13 листопада 2016 року, від 29.05.2017 р. №179 о/с дск в період з 7 червня по 31 липня 2017 р.
Листами як від 04.10.2017 р. №Б-6455, так і від 04.10.2017 р. №Б-145 позивач ОСОБА_1 звернуся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо підготовки та надсилання до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України матеріалів для розгляду їх на відповідній комісії з питання надання останньому статусу бойових дій.
Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області в листі від 30.10.2017 р. №1/93-6455/Бр було надано відповідь ОСОБА_1 на заяви останнього, відповідно до тексту якої зазначено наступне.
Відповідно до п.19 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органувиконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, |працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до Законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Також, відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
При цьому, у даному листі від 30.10.2017 р. №1/93-6455/Бр було зазначено, що п. 2 розділ ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 р. № 405, відповідно до покладених на комісію завдань, остання має право сприймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав.
Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, в листі від 30.10.2017 р. №1/93-6455/Бр зазначено, що в переліку осіб, які визначаються учасниками бойових дій, відсутні такі особи, як працівники Національної поліції України, що приймали безпосередню участь в антитерористичній операції, тому право на встановлення статусу учасника бойових дій у Національній поліції України мають лише оосби, які є поліцейськими, правовий статус яких визначений ст.17 ЗУ «Про національну поліцію».
Відтак, оскільки ОСОБА_1 відряджався до районів проведення антитерористичної операції, перебуваючи на посаді фахівця П категорії відділення логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-І» ГУНП в Дніпропетровській області, на даний час відсутні правові підстави для збору відповідних документів для подання їх на розгляд комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України.
В матеріалах справи містяться відомості, що в грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України із зверненням, через Урядову гарячу лінію, щодо надання статусу учасника бойових дій.
Департаментом кадрового забезпечення Національної поліції України листом від 23.10.2017 р. №Б-1115/12/1/3/03-2017 було надано відповідь ОСОБА_1 на звернення останнього щодо надання статусу учасника бойових дій, в якій зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не є поліцейським, то відповідно до п.13 ст.9 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» останньому може бути надано статус учасника війни.
При цьому зазначено, що порядок надання статусу ветеранів війни визначений постановами Кабінету Міністрів України від 26 квітня 1996 р. №458 «Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та від 23 вересня 2015 року №739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам».
Не погоджуючись із відмовою про встановлення позивачу ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері визначення правового статусу ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них регулюються нормами
Відповідно до ч. 5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Так, учасниками бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворень відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ст.17 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до ст.21 ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», особи, які беруть участь у боротьбі з тероризмом, перебувають під захистом держави. Правовому і соціальному захисту підлягають:1) військовослужбовці, працівники і службовці центральних та місцевих органів виконавчої влади, які беруть (брали) безпосередню участь в антитерористичних операціях;2) особи, які на постійній чи тимчасовій основі сприяють органам, що здійснюють боротьбу з тероризмом, у запобіганні, виявленні, припиненні терористичної діяльності та мінімізації її наслідків;3) члени сімей осіб, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї частини, якщо потреба в забезпеченні їх захисту викликана участю зазначених осіб у боротьбі з тероризмом.
Соціальний захист осіб, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснюється у порядку, який визначається законом.
Якщо особа, яка брала участь у боротьбі з тероризмом, загинула під час проведення антитерористичної операції, членам її сім`ї та особам, що перебували на її утриманні, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України одноразова допомога в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів, відшкодовуються витрати на поховання загиблого, призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника, а також зберігаються пільги, які мав загиблий, на отримання житла, оплату житлово-комунальних послуг тощо.
У разі, коли особа, яка брала участь у боротьбі з тероризмом, стала інвалідом внаслідок каліцтва, одержаного під час проведення антитерористичної операції, цій особі за рахунок коштів Державного бюджету України виплачується одноразова допомога в розмірі десяти прожиткових мінімумів і призначається пенсія відповідно до законодавства України.
У разі, коли особа, яка брала участь у боротьбі з тероризмом, під час проведення антитерористичної операції зазнала поранення, яке не потягло за собою настання інвалідності, цій особі виплачується одноразова допомога в розмірі п`яти прожиткових мінімумів.
У разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, працівників поліції під час безпосередньої участі в антитерористичній операції одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі та порядку, визначених законами України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Про Національну поліцію".
Відповідно до абз2 п.2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення,статус учасника бойових дій надається: особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Відповідно до п.4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв;для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами;для осіб, які проходять службу (працюють) у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення;для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів;для осіб, які залучалися до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.
Відповідно до п.5 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається:комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія);міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінсоцполітики. До складу міжвідомчої комісії включаються фахівці Міноборони, МВС, Мін`юсту, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральної прокуратури України, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС. Також можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Відповідно до п.6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобовязані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 серпня 2016 року № 868 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за № 1271/29401, це Положення визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.

Пунктами 2, 3 розділу І Положення № 868 встановлено, що Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни утворюється в апараті МВС наказом МВС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС.

У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної ради України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України та цим Положенням.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІ Положення № 868 основними завданнями Комісія є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, розгляд питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 6 і 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право: 1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України та керівниками територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, іншими особами, визначеними чинним законодавством (далі - керівники підрозділів), чи подані особисто; 2) заслуховувати у разі потреби працівників МВС, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; 3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 4) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни працівникам МВС; 5) повертати документи керівникам підрозділів для подальшого доопрацювання; 6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни; 7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни; 8) повторно розглядати за рішенням Міністерства внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

Пунктом 4 Положення № 868 передбачено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі: відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення; виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477 IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і об`єктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві, такі у відзиві на позовну заяву, та надаючи правову оцінку щодо питання отримання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, суд зазначає наступне.

Комісія Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України формально поставилася до розгляду звернення позивача, яке було надіслано через Урядову гарячу лінію, щодо надання статусу учасника бойових дій, у зв`язкуз не прийняттям до уваги положень п. 4 роздіду ІІПоложенняпро комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.05.2016 р. №405 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 червня 2016 р. за №857/28987, яким визначено, що комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі:відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;виявлення факту подання недостовірної інформації про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення, у тому числі про участь особи у виконанні бойових завдань із захисту Батьківщини;наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Тобто відмовляючи у наданні статусу учасника бойових дій Комісія повинна керуватись чотирма складовими зазначеними вище, які визначені положенням абз. 2 п. 4 розділу ІІ Положенняпро комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.05.2016 р. №405 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 червня 2016 р. за №857/28987.

При цьому, суд зазначає, що Комісія не прийняла до уваги положення п.4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413, а також не врахувала всіх обставини, які стали підставою для відмови у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , а саме: наявність довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.09.2017 р. №18/7-Б-134 щодо відрядження до зони антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей для виконання трудових обов`язків та завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», наказами ГУНП у Дніпроптеровській області від 09.04.2016 р. №86 о/с дск в період з 9 квітня по 19 травня 2016 р., від 20.05.2016 р. №124 о/с дск в період з 20 травня по 4 червня 2016 р., від 13.07.2016 р. №191 о/с дск в період з 13 липня по 13 вересня 2016 року, від 26.09.2016 р. №275 о/с дск в період з 26 вересня по 13 листопада 2016 р., від 29.05.2017 р. №179 о/с дск в період з 07 червня по 31 листопада 2017 р.

Зокрема, надаючи оцінку доводам позивача щодо його безпосередньої участі в антитерористичній операції, порушенням оскаржуваним рішенням його конституційного права на соціальний захист, закріпленого ст.46 Конституції України та відсутності прямої заборони у ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» отримати статус учасника бойових дій не як поліцейському, а як працівнику поліції», в сукупності з доводами відповідача щодо здійснення безпосередньої участі у виконанні завдань антитерористичної операції виключно поліцейськими Національної поліції, надання Комісією статусу учасника бойових дій тільки поліцейським, які безпосередньо залучались до виконання завдань антитерористичної операції в районах їх проведення та брали безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, а також щодо права позивача відповідно до ст.9 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» отримати статус учасника війни як цивільній особі (працівнику), викладеним як в позовній заяві та відзиві на позовну заяву, так і озвученим безпосередньо в судових засіданнях при розгляді і вирішенні даної справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України (копія паспорта громадянина України НОМЕР_1 , долучена до матеріалів справи), який, відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської обл, гарантії їх соцільного захисту» астей) (по стройовій частині) від 11.04.2016 р. №102 вважався таким, що прибув у складі працівників Національної поліції України до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні їй проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (підстава: посвідчення про відрядження №1942 від 09.04.2016 р.), а відповідно Витягу з Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 01.06.2016 р. №153дск вважався таким, що з 19.05.2016 р. вибув зі складу сил та засобів, які залучаться та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (підстава: (підстава: посвідчення про відрядження №1942 від 09.04.2016 р.).

При цьому, відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 02.06.2016 р. №154дск ОСОБА_1 вважався таким, що прибув у складі працівників Національної поліції України до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні їй проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (підстава: посвідчення про відрядження №2591 від 20.05.2016 р.), а відповідно Витягу з Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 10.06.2016 р. №162дск вважався таким, що з 04.06.2016 р. вибув зі складу сил та засобів, які залучаться та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (підстава: (підстава: посвідчення про відрядження №2591 від 20.05.2016 р.); відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 17.07.2016 р. №199дск ОСОБА_1 вважався таким, що прибув у складі працівників Національної поліції України до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні їй проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (підстава: посвідчення про відрядження №3690 від 13.07.2016 р.), а відповідно Витягу з Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 22.09.2016 р. №266дск вважався таким, що з 14.09.2016 р. вибув зі складу сил та засобів, які залучаться та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (підстава: (підстава: посвідчення про відрядження №3690 від 13.07.2016 р.); відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 03.10.2016 р. №277дск ОСОБА_1 вважався таким, що прибув у складі працівників Національної поліції України до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні їй проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (підстава: посвідчення про відрядження №5089 від 26.09.2016 р., наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.09.2016 р. №275 о/с дск, рапорт майора поліції ОСОБА_2 (вх.№4039рт від 03.10.2016), а відповідно Витягу з Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 22.11.2016 р. №328дск вважався таким, що з 13.11.2016 р. вибув зі складу сил та засобів, які залучаться та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (підстава: (підстава: посвідчення про відрядження №5089 від 26.09.2016 р.); відповідно до Витягу з наказу Про відрядження працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей від 09.04.2016 р. №86 о/с дск, ОСОБА_1 відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 09.04.016 р. до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей до міста Бахмут (Артемівськ) Донецької області, а відповідно Витягу з наказу Про повернення з відрядження поліцейських та працівників полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП від 20.05.2016 р. №12 о/с дск вважався прибулим з відрядження з 19.05.2016 р. по виконанню завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», забезпечення публічної безпеки і порядку в районах проведення АТО та виконання трудових обов`язків; відповідно до Витягу з наказу Про відрядження працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей від 20.05.2016 р. №124 о/с дск, ОСОБА_1 відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 20.05.2016 р. до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей до міста Бахмут Донецької області, а відповідно Витягу з наказу Про відрядження поліцейських полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП та повернення з відрядження від 04.06.2016 р. №144 о/с дск вважався прибулим з відрядження з 04.06.2016 р. по виконанню завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», забезпечення публічної безпеки і порядку в районах проведення АТО та виконання трудових обов`язків; відповідно до Витягу з наказу Про відрядження поліцейських та працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей від 13.07.2016 р. №191 о/с дск, ОСОБА_1 відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 13.07.2016 р. до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей до міста Часів Яр Донецької області, а відповідно Витягу з наказу Про повернення з відрядження поліцейських та працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП від 13.09.2016 р. №254 о/с дск вважався прибулим з відрядження з 13.09.2016 р. по виконанню завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», забезпечення публічної безпеки і порядку в районах проведення АТО та виконання трудових обов`язків; відповідно до Витягу з наказу Про відрядження працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП та повернення з відрядження від 26.09.2016 р. №275 о/с дск, ОСОБА_1 відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 26.09.2016 р. до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей до міста Бахмут Донецької області, а відповідно Витягу з наказу Про повернення з відрядження поліцейських та працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП ВІД 12.11.2016 р. №321 о/с дск вважався прибулим з відрядження з 13.11.2016 р. по виконанню завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», забезпечення публічної безпеки і порядку в районах проведення АТО та виконання трудових обов`язків.

Зазначені факти додатково підтверджуються як довідкою ГУНП в Дніпропетровській області від 01.09.2017 р. №18/7-Б-134, довідкою ГУНП в Дніпропетровській області від 14.06.2016 р., так і довідкою ГУНП в Дніпропетровській області від 06.02.2018 р. №828 «Про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності; суверенітету та територіальної цілісності України», безпосередньо в тексті яких зазначено, що ОСОБА_1 , фахівець ІІ категорії, дійсно в періоди з 09.04.2016 р. по 19.05.2016 р.; з 20.05.2016 р. по 04.06.2016 р. безпосередньо брав участь в АТО в забезпеченні її проведення і захисті суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО в м.Бахмут та смт.Часів Яр Донецької області, так і в періоди з 09.04.2016 р. по 19.05.2016 р., з 20.05.2016 р. по 04.06.2016 р., з 13.07.2016 по 13.09.2016 р., з 26.09.2016 р. по 13.11.2016 р.

Крім того, факти безпосередньої участі позивача в АТО в забезпеченні її проведення і захисту суверенітету та територіальної цілісності України в зазначених вище районах проведення антитерористичної операції додатково підтверджується відповідними записами в журналі обліку добових нарядів та виконання бойових розпоряджень/обліку бойових нарядів та виконання бойових розпоряджень АТЦ (ОТУ) полку патрульної поліції служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з зазначенням таких даних як: прізвище позивача; дата та час наряду; вид наряду; інформація щодо бойових зіткнень, копію витягу з якого судом долучено до матеріалів справи.

Так, відповідно до тексту витягів з наведеного вище журналу, судом неможливо встановити, чи видавалось позивачу ОСОБА_1 озброєння на виконання певних нарядів, оскільки наведений документ зазначеної інформації не містить, проте відсутність даної інформації жодним чином не спростовує факту безпосередньої участі позивача в АТО, встановленого судом з урахуванням наведених вище доказів, долучених до матеріалів справи, пояснень позивача.

При цьому, наведені вище факти жодним чином не були спростовані і з боку відповідача будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач дійсно не є поліцейським, проте займаючи посаду фахівця ІІ категорії відділення логістики матеріально-технічного забезпечення та зв`язку полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1», останній дійсно брав участь в АТО у зазначені вище періоди, а відповідач відмовляючи ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій оскаржуваним рішенням від 23.03.2018 р. з огляду на вимоги п.16 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, а також п.4 розділу ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 р. №405 діяв при винесенні оскаржуваного рішення без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; непропорційно, окрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, дійсно порушив ст.46 Конституцію України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Також судом зазначається, що посилання відповідача на факт видання ОСОБА_1 20.01.2017 р. посвідчення учасника війни серії НОМЕР_2 відповідно до п.13 ст.9 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соцільного захисту» як на одну із підстав дотримання права на соціальний захист позивача не спростовує, при цьому, права останнього на отримання долаткових соціальних гарантій шляхом отримання ОСОБА_3 статусу учасника бойових дій як особи, яка приймала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незаледжності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Так, ОСОБА_1 дійсно є учасником війни, що підтверджується посвідченням учасника війни від 20.01.2017 р. № НОМЕР_3 , копія якого долучена до матеріалів справи.

Проте, ні ст.9 ЗУ «Про статус ветеранів війни, арантії їх соцільного захисту», ні будь-яка інша норма наведенного вище закону не містить обтяжень щодо отримання учасниками війни статусу учасника бойових дій, і навпаки.

Відтак, суд зазначає, що відповідно до зазначених вище норм чинного законодавства України у суду наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 від 23 березня 2018 р. №2/IV/IV/1/.

Що стосується позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про зобов`язання Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, суд приходить до висновку, що в цій частині позову позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з того, що надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій є дискреційними повноваженнями відповідача, які не може перебирати на себе суд.

При цьому, суд зазначає, що положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції, в даному випадку, цього органу державної влади.

Враховуючи викладене вище, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження відповідача у питаннях надання статусу учасника бойових дій та видачі відповідного посвідчення, що належать виключно до компетенції Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату, а відтак, суд вважає за необхідне, відмовити у задоволенні зазначеної позовної заяви.

Разом з тим, диспозиція ч.2 ст.9 КАС України дозволяє суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, ссводоб, інтересів людин і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ч.1 ст.2 КАС України, відповідно до якої завданнями адміністративного судочинства є справедливее, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та встановивши факт порушення прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин внаслідок винесення Комісією Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України оскаржуваного рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 від 23 березня 2018 №2/IV/IV/1, суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог відповідно до ч.2 ст.9 КАС України шляхом зобов`язання Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій із прийняттям відповідного рішення відповідно до норм чинного законодавства України та з урахуванням правової оцінки щодо вирішення зазначеного питання, наданої судом у зазначеному рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Національної поліції України, Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, та зважаючи на той факт, що позивач у відповідності до п.16 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань як Національної поліції України, так і Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України.

Керуючись ст. ст.ст. 242 - 244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної поліції України, Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 23 березня 2018 р. №2/IV/IV/1 про відмову у наданні статус учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій із прийняттям відповідного рішення, відповідно до норм чинного законодавства України та з урахуванням правової оцінки щодо вирішення зазначеного питання, наданої судом у зазначеному рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 серпня 2018 року.

Суддя Є.О. Жукова