Справа № 821/805/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/805/18

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Дмитрієва О.О.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Каховської районної ради Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року, прийняте у відритому судовому засіданні о 15:41год в м. Херсоні, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Каховської районної ради Херсонської області, Херсонської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Каховської районної ради Херсонської області, Херсонської обласної ради та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати бездіяльність Каховської районної ради Херсонської області, щодо відмови у вирішенні питання надання ОСОБА_2 статусу реабілітованого, згідно ст.3 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" як особі висланій з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім'ями, неправомірною; встановити факт необґрунтованої політичної репресії до ОСОБА_2 сталінським режимом за національним мотивами під приводом боротьби з так званими бандпособниками, яку у лютому-березні 1935 року в позасудовому порядку без пред'явлення обвинувачення було примусово депортовано з Славутського району Вінницької області до Ново-Айдарського району Донецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Каховська районна рада Херсонської області не виконала покладених на неї обов'язків, передбачених в постанові Кабінету Міністрів України від 24 червня 1991 р. №48 Положення «Про комісії Рад народних депутатів з питань поновлення прав реабілітованих» та «Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям».

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано бездіяльність Каховської районної ради Херсонської області неправомірною щодо ненадання ОСОБА_2 статусу реабілітованого відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні". Зобов'язано Каховську районну раду Херсонської області розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_2 статусу реабілітованого відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», з вирішенням цього питання на підставі вимог Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Каховська районна рада Херсонської області надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що суперечить вимогам чинного законодавства та відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що відповідно до діючого законодавства, станом на сьогодні у районних рад припиненні повноваження, щодо розгляду питань про визнання осіб реабілітованими та передані до інших уповноважених органів. Також зазначає, що судом незаконно було визнано протиправними дії відповідача, оскільки створення відповідної комісії для розгляду спірного питання до 05.05.2018 року було неможливим через дотримання процедури створення останньої.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що до утворення Національної комісії з реабілітації та регіональних комісій з реабілітації повноваження щодо розгляду спірного питання покладенні саме на апелянта, у відповідності до постанови КМУ від 24 червня 1991 року №48 Положення «Про комісії Рад народних депутатів з питань поновлення прав реабілітованих».

Також до суду апеляційної інстанції Херсонської обласною радою було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідно до змін діючого законодавства України станом на момент звернення до ОСОБА_2 обласні, міські і районні ради народних депутатів припинили свою діяльність разом з повноваженнями створених при них комісій, а на дату прийняття рішення суду першої інстанції Законом визначено правонаступника обласних, міських і районних рад народних депутатів у цій сфері, що унеможливлює розгляд відповідачем питання порушеного у заяві ОСОБА_2

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 грудня 2017 р. позивач звернувся до комісії з питань поновлення прав реабілітованих Херсонської обласної ради щодо надання йому статусу реабілітованого згідно із статтею 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» як члена сім'ї реабілітованого, видати відповідну довідку та надання грошової компенсації, відшкодування вартості вилученого майна.

Відповідно до листа Херсонської обласної ради від 29.12.2017 року № 186-01/2484-01-56/57 рекомендовано для вирішення питання щодо надання статусу реабілітованого та надання грошової компенсації і відшкодування вартості вилученого майна звернутись до відповідної районної ради в установленому чинним законодавством України порядку.

15 березня 2018 року позивач звернувся з листом до Каховської районної ради Херсонської області з проханням розглянути питання щодо надання йому статусу реабілітованого згідно із статтею 3 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій в Україні", видати відповідну довідку та розглянути питання надання грошової компенсації реабілітованим громадянам, які були піддані репресіям в Україні.

Листом Каховської районної ради Херсонської області від 10.04.2018 року № 01-26/198 повідомлено, що вирішити питання щодо надання статусу реабілітованого згідно ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій на Україні» не виявляється можливим, оскільки в Каховській районній раді відповідна комісія не створювалась.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Каховська районна рада Херсонської області протиправно та без дослідження і врахування усіх обставин справи з питання надання статусу реабілітованого своїм листом повідомила заявника, що в Каховській районній раді відповідна комісія не створювалась. Крім того, судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині встановлення факту необґрунтованої політичної репресії до позивача сталінським режимом, оскільки зазначені вимоги не можуть бути розглянуті в судовому порядку та зобов'язано розглянути це питання Каховську районну раду Херсонської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

На момент виникнення спірних правовідносин були чинними положення Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17 квітня 1991 року № 962-XII.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» реабілітувати всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім'ями.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" реабілітованих поновлено в усіх громадянських правах, і це право поширено й на членів їх сімей.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» в разі смерті реабілітованої особи це право зберігається за одним з подружжя, якщо вони не створили нову сім'ю, а також за батьками і дітьми, які проживали спільно до арешту і у зв'язку з застосуванням репресій втратили право на займане жиле приміщення та потребують поліпшення житлових умов.

Згідно Положення про комісії районної ради з питань поновлення прав реабілітованих, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 1991 р. N 48 з наступними змінами, головним завданням комісії є вирішення питань, пов'язаних з установленням факту розкуркулення, адміністративного виселення з відшкодуванням матеріальних збитків і виплатою грошової компенсації реабілітованим, які відбували покарання у вигляді позбавленні волі або примусового поміщення до лікувальних закладів, поновлення житлових та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». Комісія відповідно до покладених на неї завдань надає допомогу громадянам в одержанні необхідних документів у зв'язку з реабілітацією та вирішує інші питання, пов'язані з поновленням прав реабілітованих громадян.

Статтею 9 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» передбачено, що вирішення питань, пов'язаних з встановленням факту розкуркулювання, адміністративного виселення, з відшкодуванням матеріальних збитків, поновленням трудових, житлових, пенсійних та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до цього Закону, покласти на обласні, міські і районні Ради народних депутатів. З цією метою Радам народних депутатів утворити штатні комісії, положення про які затверджується Кабінетом Міністрів України. За дорученням цих комісій органи внутрішніх справ встановлюють факти безпідставності заслання і вислання, направлення на спецпоселення, а також конфіскації і вилучення майна у зв'язку з необґрунтованими репресіями і матеріали перевірки надсилають комісіям.

Виходячи з викладеного положеннями Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» визначено коло осіб, які наділені повноваженнями з приводу розгляду питання визнання осіб репресованими та їх реабілітації, оскільки ст. 9 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» вирішення означеного питання відносить саме до компетенції обласних, міських, районних Рад народних депутатів і створених ними комісій, положення про які затверджується Кабінетом Міністрів України, а не до їх виконавчих комітетів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 14 грудня 2017р. звернувся до Херсонської обласної ради (комісії з питань поновлення прав реабілітованих) щодо надання йому статусу реабілітованого та надання грошової компенсації на що отримав відповідь Херсонської обласної ради, згідно якої рекомендовано для вирішення цього питання звернутись до відповідної районної ради.

15 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся з листом до Каховської районної ради Херсонської області з проханням розглянути питання щодо надання йому статусу реабілітованого згідно із статтею 3 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій в Україні", видати відповідну довідку та розглянути питання надання грошової компенсації реабілітованим громадянам, які були піддані репресіям в Україні.

Однак, листом вих. №01-26/198 від 10.04.2018р. Каховська районна рада Херсонської області повідомила, що вирішити питання щодо надання статусу реабілітованого згідно ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій на Україні» не виявляється можливим, оскільки в Каховській районній раді відповідна комісія не створювалась.

Судова колегія вважає вірним висновок суду, що Каховською районною радою Херсонської області не виконано покладених на них обов'язку, передбачених в постанові Кабінету Міністрів України від 24 червня 1991 р. №48 Положення «Про комісії Рад народних депутатів з питань поновлення прав реабілітованих» та «Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям».

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, що відповідно до ч. 1 ст.7 та ч.1 ст.7-2 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тотального режиму 1917-1991 років» Каховська районна рада не має законних підстав для створення комісії, оскільки згідно ч.8 ст.6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тотального режиму 1917-1991 років» видача посвідчення проводиться за місцем проживання особи виконавчими органами відповідних сільських, селищних, міських рад, у тому числі обраними об'єднаними територіальними громадами, районні ради не мають відповідних повноважень та вважає за необхідне зазначити наступне.

Слід зазначити, що на момент звернення позивача до відповідачів, тобто 15.03.2018 року та 10.04.2018 року, діяла редакція Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні», згідно якої вирішення питань щодо встановлення статусу реабілітованого відповідно до ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» в редакції чинній на момент звернення було покладено, зокрема на Каховську районну раду Херсонської області.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, про те, що з прийняттям рішення з 05.05.2018 року з питань визнання осіб реабілітованими або потерпілими від репресій розгляд цих питань здійснюється Національною комісією з реабілітації та регіональними комісіями з реабілітації, оскільки відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" національна комісія з реабілітації утворюється протягом трьох місяців з дня затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв, відновлення та збереження національної пам'яті, положення про Національну комісію з реабілітації.

Регіональні комісії з реабілітації утворюються головами обласних та Київської міської державних адміністрацій протягом трьох місяців з дня затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв, відновлення та збереження національної пам'яті, типового положення про регіональні комісії з реабілітації.

Регіональні комісії з реабілітації, що утворюються Радою міністрів Автономної Республіки Крим та головою Севастопольської міської державної адміністрації, утворюються та їх персональний склад призначається у порядку, встановленому цим Законом, протягом трьох місяців з дня повернення тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя під загальну юрисдикцію України та формування Ради міністрів Автономної Республіки Крим та Севастопольської міської державної адміністрації відповідно до Конституції та законів України, але не раніше затвердження типового положення про регіональні комісії з реабілітації.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що станом на момент звернення ОСОБА_2 до відповідачів, звернення до суду з позовом та прийняття судом першої інстанції рішення, Національна комісія з реабілітації та регіональні комісії з реабілітації не було створено. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України не приведено у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"

Пунктом 7 ст.5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" передбачено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється.

Продовження виконання органами місцевого самоврядування делегованих повноважень до завершення здійснення заходів з утворення інших органів виконавчої влади до якого переходять делеговані повноваження Законом України "Про місцеве самоврядування" не врегульовано.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що відмовила ОСОБА_2 у наданні статусу реабілітованого, як члена сім'ї реабілітованого Каховська районна рада листом від 10.04.2018 року з тих підстав, що в Каховській районній раді не створювалась відповідна комісія, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що для створення такої комісії потребувалось багато часу.

Однак, Херсонською обласною радою, яка є другим відповідачем у справі, до відзиву на апеляційну скаргу надано Рішення Херсонської обласної ради ХІХ сесії обласної ради VІІ скликання від 26.07.2018 року №978, яким визнано таким, що втратило чинність, рішення V сесії Херсонської обласної ради VІІ скликання від 10 червня 2016 року №155 «Про новий персональний склад комісії Херсонської обласної ради з питань поновлення прав реабілітованих» (а.с.127).

Таким чином, доводи апелянта про те, що комісії з питань поновлення прав реабілітованих не створювалось спростовуються матеріалами справи, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що у відповідачів була можливість у встановлений законом спосіб, який діяв на момент звернення позивача до суду вирішити питання про поновлення його порушених прав, як члена сім'ї реабілітованого.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач безпідставно своєю бездіяльністю порушив права позивача з питання надання відповідного статусу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Каховської районної ради Херсонської області - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов