Справа № 0340/1317/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2043/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Довгої О.І.,

судді Бруновської Н.В.,

судді Сапіги В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача Березна Т.О.

розглянувши в судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року у справі № 0340/1317/18 (головуючий суддя Костюкевич С.Ф., м.Луцьк, проголошено о 12:42:13) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Волинській області), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26 червня 2018 року № та №.

В обгрунтування вимог позову позивач покликався на те, що відповідач провів фактичну перевірку магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, де здійснює діяльність позивач, за результатами якої склав акт від 05 червня 2018 року №001388 про встановлення порушень податкового законодавства, що полягало у неоприбуткуванні готівкової виручки в Книзі обліку доходів та витрат за період з 01 травня 2018 року по 04 червня 2018 року, а також порушенні порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Згодом, на підставі акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 26 червня 2018 року №, згідно з яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 34 971 грн. за не оприбуткування готівкової виручки в Книзі обліку доходів та витрат, та №, згідно з яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 3 599,52 грн. за порушення встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Позивач не погодився з висновками контролюючого органу та подав до суду позов.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду 31 серпня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 26 червня 2018 року №; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального права фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, він здійснює реалізацію товарів з допомогою реєстратора розрахункових операцій (РРО), до якого заведена та зареєстрована книга обліку розрахункових операцій (КОРО). Позивач вважає, що оприбуткуванням готівки є не факт здійснення записів у книзі обліку доходів і витрат, а друк фіскального звітного чеку, що ним справно здійснювалось. Висновки суду першої інстанції щодо наявності обов'язку у позивача проведення готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат, а не у Книзі обліку розрахункових операцій фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вважає помилковими з огляду на те, що станом на день проведення перевірки такого не передбачено у Положенні про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №148 від 29 грудня 2017 року (далі Положення №148).

Тому, позивач просить суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти постанову, якою задовольнити усі позовні вимоги.

Поряд з цим, апеляційну скаргу подав відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області, яке просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову щодо відмови в усіх позовних вимогах.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач покликається на неправильність висновків суду першої інстанції щодо підтвердження облікованості на момент перевірки усього наявного у позивача товару з огляду на те, що він під час перевірки надав прихідний документ без зазначення будь-яких реквізитів продавця та отримувача товару (на товар, який перелічений в додатку №3 до акту перевірки). Відповідач зазначає, що товарно-транспортні накладні, надані позивачем не містять відомостей щодо часу поставки, та не були підписані позивачем чи іншою відповідальною особою, а тому товар не був облікованими.

Позивач в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги, просить її задовольнити, водночас заперечує проти доводів апеляційної скарги відповідача. Напротивагу цьому, представник відповідача просить відхилити апеляційну скаргу позивача, проте задовольнити апеляційну скаргу податкового органу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржене судове рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних мотивів та міркувань.

Як встановлено судом Головним управління ДФС у Волинській області, відповідно до пп. 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.4 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки» №2049 від 29 травня 2018 року проведено фактичну перевірку магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», по АДРЕСА_1, де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, про що складено акт від 05 червня 2018 року №001388.

Як слідує зі змісту акту перевіркою виявлено факт неоприбуткування готівкової виручки в Книзі обліку доходів та витрат за період з 01 травня 2018 року по 04 червня 2018 року. Загальна сума готівкових розрахунків, яка не оприбуткована належним чином за вказані періоди, становить 6 994,20 грн. Крім того, контролюючим органом в ході перевірки виявлено порушення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, про що складено додаток до акту перевірки.

За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26 червня 2018 року №, згідно з яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 34 971 грн. за не оприбуткування готівкової виручки в книзі обліку доходів та витрат, та №, згідно з яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 3 599,52 грн. за порушення встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 щодо оприбуткування готівки, а відтак порушено норми податкового законодавства, що є підставою для застосування штрафних санкцій. Разом з тим, суд першої інстанції вважав безпідставним нарахування позивачу штрафних санкцій в розмірі 3 599,52 грн. за порушення встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, оскільки позивачем підтверджено наявність товару, який прибув у магазин 05 червня 2018 року та надано всі первинні документи щодо нього.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи податковим органом прийнято щодо позивача податкове повідомлення - рішення від 26 червня 2018 року № з причини порушення останнім правил ведення операцій з готівкою.

Питання ведення операцій з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148.

Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Положення, готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.

Оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат (пп. 18 п. 3 р. І Положення №148).

До фізичних осіб - підприємців Положенням №148 не встановлюються вимоги відносно оформлення касових операцій прибутковими і видатковими касовими ордерами. Також підприємці не ведуть і Касову книгу (абз. 4 п. 39 Положень №148).

Пунктом 3 Положення №148 визначено, що каса - це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також прийому, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Відповідно до пункту 2.14 Положення №148 Книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форми відповідних книг обліку доходів і витрат затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Так, як відповідно до п. 39 розділу IV Положення, фізичні особи - підприємці касової книги не ведуть, облік готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень здійснюється у книзі обліку доходів.

Відповідальність за порушення норм з регулювання обігу готівки в національній валюті визначено Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 N 436/95-ВР.

Незабезпечення підприємцем, в тому числі і платником єдиного податку щоденного (за підсумками робочого дня) відображення руху готівки у книзі обліку доходів, вважається несвоєчасним оприбуткуванням готівки.

Як вбачається з акта перевірки, контролюючим органом встановлено факт неоприбуткування готівкової виручки в Книзі обліку доходів та витрат за період з 01 травня 2018 року по 04 червня 2018 року. Загальна сума готівкових розрахунків, яка не оприбуткована належним чином за вищевказані періоди, становить 6 994,20 грн, що підтверджується відомостями книги обліку доходів і витрат. Зазначена обставина не оспорюється й самим відповідачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, однак з тим застереженням, що оприбутковано всю готівку за вказаний період у книзі КОРО.

Абзацом 3 ст. 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, передбачено, що оприбуткуванням готівки є проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат, а не у Книзі обліку розрахункових операцій. Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем допущено несвоєчасне оприбуткування готівки, а контролюючим органом правомірно застосовано до нього штрафну (фінансову санкцію) санкцію. Колегія суддів відхиляє покликання позивача на внесені зміни до Положення №148 від 01 червня 2018 року, з огляду на те, що дія цих положень зворотної сили не мають, а відтак при оприбуткування готівки позивач повинен був дотримуватись редакції Положення, що діяло на час здійснення ним оприбуткування.

Поряд з наведеним вище під час перевірки контролюючий орган встановив факт порушення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (складено як додаток до акту відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків (товарно-матеріальних цінностей) станом на 06 червня 2018 року на загальну суму 1799,76 грн.).

Контролюючий орган зазначив, що позивачем порушено встановлений порядок обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (складено додаток до акту про зняття товарних залишків, що знаходилися в магазині на час проведення перевірки на загальну суму 1799,76 гри.) на вказаний товар надано прихідний документ без зазначення будь-яких реквізитів продавця та отримувача товару.

На спростування висновків контролюючого органу позивач зазначав, що поставка товару, стосовно облікованості якого виникли сумніви, відбувалася 05 червня 2018 року, якраз під час проведення перевірки. У приміщені магазину спочатку був присутній лише один продавець, який одночасно здійснював торгівлю, надавав інформацію, документи та товар відповідачу і приймав товар від постачальників. В момент перерахунку перевіряючим алкогольної продукції експедитор від фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 доставив товар, який поставив за прилавком на підлогу. Товар був вкладений у ящики, а на верху ящика залишив власний «робочий» примірник зразка видаткової накладної, яку вони використовують для себе, щоб знати який товар і куди відвести. Оригінал належним чином оформленої накладної віддав продавцю, яка його поклала у ящик до решти документів для зберігання та обліку, а перевіряючими не взято до уваги оригінал накладної, а лише накладна експедитора.

Крім того, позивач зазначив, що товар на момент перевірки не пропонувався до продажу, тобто реалізацію необлікованого товару позивачем не здійснювалося.

Згідно вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265 95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та / або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до вимог пунктів 1. 3 і 5 ст. 9 Закону №996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів.

Як з'ясовано колегією суддів з пояснень контрагента позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, наданих у листі від 23 серпня 2018 року, його працівник 05 червня 2018 року водій-експедитором ОСОБА_5 здійснив доставку товару у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відвантаження товару ОСОБА_1 відбувалося з 12.50 по 13.00 год., як і зазначено у товаро-транспортній накладній. Товар безпосередньо отримувала ОСОБА_6, працівник позивача, в якої була наявна довіреність, яка і розписалася у ТТН №ВП-0014768 від 05 червня 2018 року. Фактично товар з автомобіля був занесений у приміщення магазину. Разом з товаром було передано видаткову накладну №14768 від 05 липня 2018 року та один примірник ТТН №ВП-0014768 від 05 червня 2018 року. В момент відвантаження товару водієм-експедитором у приміщені магазину були люди, але хто вони, експедитору не було відомо. У цьому ж листі зазначено, шо водіям-експедиторам фізична особа-підприємець ОСОБА_4 надає для відвантаження товару на торгові точки, поряд з накладними, ще й робочий документ для належного обліку товару. Такий документ наданий 05 червня 2018 року експедитору для відвантаження товару фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в м. Ківерці.

Як вбачається з робочої накладної експедитора, яку взято до уваги перевіряючими і зроблено висновок про прихідний документ без реквізитів, перелік товару є аналогічним переліку товару в наданій видатковій ТТН №ВП-0014768 від 05 червня 2018 року. Різними є лише підсумкові суми, оскільки в робочій накладній експедитора вартість товару зазначено разом з вартістю тари. При цьому у відомості від 05 червня 2018 року до акту перевірки залишків товарних запасів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (на які відсутні товаро-транспортні документи з точки зору податкового органу) та ТТН №ВП-0014768 від 05 червня 2018 року залишок товарних запасів співпадає з переліком видаткової накладної №14768 від 05 червня 2018 року.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги податкового органу щодо відсутності у товарно-транспортних накладних часу поставки та підписів позивача чи іншою відповідальною особою, з огляду на надані позивачем документальні докази, які у свої сукупності спростовують його доводи.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт отримання позивачем товару підтверджується відповідними первинними документами, а тому висновки ГУ ДФС у Волинській області про реалізацію товару, який необлікований є помилковими, а відносно платника застосовано штрафні (фінансові) санкції без достатніх на те правових підстав. Відповідно, нарахування ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 3 599,52 грн. за порушення встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, є безпідставним, а тому податкове повідомлення-рішення від 26 червня 2018 року № є таким, що не відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 241, 242, 243, 246, 310, 315, 316, 321, 322, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року у справі № 0340/1317/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 року.