Справа № 303/570/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 листопада 2018 року№№857/533/18,857/534/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.

при секретарі судового засідання - Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву про відвід колегії суддів Качмару В.Я., Курильцю А.Р., Мікулі О.І. при розгляді апеляційних скарг ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 2 травня 2018 року та рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року у справі №303/570/17 (суддя Довжанин В.М., м.Мукачево, повний текст складено 1 червня 2018 року) за його позовом до Завидівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання його до вчинення дій, -

ВCТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа №303/570/17 (апеляційне провадження №№857/533/18, 857/534/18) за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 2 травня 2018 року та рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року.

Під час апеляційного розгляду справи, 21.11.2018 апеляційним судом зареєстровано заяву скаржника про відвід складу колегії суддів. Вказаний відвід мотивовано тим, що до дати реєстрації вказаної справи у Восьмому апеляційному адміністративному суді (17.10.2018) дана справа до того часу перебувала у провадженні судді тоді ще Львівського апеляційного адміністративного суду Курильця А.Р., якому скаржником було заявлено відвід, що був визнаний цим апеляційним судом необґрунтованим. Враховуючи наведені обставини у апелянта виникли сумніви щодо неупередженості та об'єктивності складу колегії суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р., Мікули О.І.

Проаналізувавши доводи, наведенні у заяві про відвід складу суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статями 36-39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до частин до частини третьої статті 39 КАС відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 КАС питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За змістом частини четвертої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частина четверта цієї ж статті указує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З тексту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція) прямо випливає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» встановлено, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об'єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зміст заяви ОСОБА_1 про відвід складу суду та наведені у ній підстави для відводу складу суду є необґрунтованими.

Керуючись статтями 31, 39, 40, 41, 236, 321, 325 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений відвід колегії суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р., Мікули О.І. необґрунтованим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повний текст складено 22 листопада 2018 року.