Справа № 473/763/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 473/763/18

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Ротар М.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову №15 від 23.02.2018 року, що була винесена інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ в Миколаївській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 188-42 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відносно нього 14.02.2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, у відповідності до якого постановою від 23.02.2018 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено штраф в розмірі 6800 грн. Вважав дану постанову незаконною і просить суд поновити строк та скасувати її, оскільки вказував, що він не вчиняв даного адміністративного правопорушення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 вересня 2018 року скасовано постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області № 15 від 23.02.2018 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку №23 по провулку Південному в м. Вознесенську Миколаївської області на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Другою Вознесенської державною нотаріальної конторою 24.06.1995 року № 2-2215.

Право власності на земельну ділянку за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ пров. Південний 23 не зареєстровано.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 23 лютого 2018 року № 15, позивачем не виконано вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.11.2017 р. № 220, а саме: документи, що надають право виконувати будівельні роботи на об'єкті: «Реконструкція літньої кухні за рахунок надбудови ІІ поверху, добудови тамбуру та будівництво сараю за адресою провулок Південний 23 м. Вознесенськ Миколаївська область» в Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області не подавалися документи, які надають право забудови земельної ділянки, внаслідок чого його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

27 листопада 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області було складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, з вимогою усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом оформлення відповідних дозвільних документів на «Реконструкцію літньої кухні за рахунок надбудови ІІ поверху, добудови тамбуру та будівництво сараю» за адресою: провулок Південний 23 м. Вознесенськ Миколаївська область, відповідно до п. 10 Порядку прийняття закінченого будівництвом об'єкту затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 461 від 13.04.2011 року в термін до 26.01.2018 року.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності постанови від у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними по суті і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, КУпАП, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Положеннями статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі Закон) передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Так, пунктом 10 Порядку, КМ України, від 13.04.2011, № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", передбачено, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

Тобто фактично ОСОБА_2 зобов'язано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на самочинно збудований об'єкт та прийняти його до експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

Зі змісту оскаржуваної Постанови вбачається що позивача притягнуто до відповідальності не у зв'язку із не зверненням до суду, а у зв'язку з тим що документи, які надають право виконувати будівельні роботи на об'єкті в Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області не подавались, документи, які надають право забудови земельної ділянки відсутні чим порушив абзац 3 пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011р №553.

Проте від ОСОБА_2 не вимагалося оформити документи на земельну ділянку, та направити документи що дають право на виконання будівельних робіт. При цьому із змісту Протоколу про адміністративне правопорушення від 14.02.2018 року вбачається що будівництво завершено 1998 року.

При цьому ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за невиконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.11.2017 № 220.

Однак приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.02.2018 № 9 ОСОБА_2 було зобов'язано вчинити зовсім інші дії, ніж ті які визначені оскаржуваною Постановою.

До того ж на момент винесення припису №220 в провадженні суду знаходилася цивільна справа про поділ спільного майна між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до вирішення даної цивільної справи, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, було б передчасним. Так як господарські будівлі складають одне ціле із житловим будинком.

Разом з тим, приймаючи спірну постанову відповідач застосував до позивача санкції за не виконання припису, саме: документи, що надають право виконувати будівельні роботи на спірному об'єкті до відповідача не подавалися, також не подавались документи, які надають право забудови земельної ділянки.

Водночас, колегія суддів зазначає, що вказані в спірній постанові відповідача посилання на не виконані позивачем дії, не є тотожними до дій, що були визначені, як належні до виконання в приписі від 27 листопада 2017 року №220, натомість мають, як різну правову природу, так і інший фактичний спосіб реалізації.

Крім того, слід зазначити, що припис №220, за, нібито, невиконання якого, позивача пригнуто до відповідальності було винесено від 27 листопада 2017 року, пізніше, 14 лютого 2018 року відповідачем було прийнято новий припис №9 (а.с.12), яким (як і в попередньому приписі) було, зокрема, зобов'язано позивача усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом оформлення відповідних дозвільних документів на «Реконструкцію літньої кухні за рахунок надбудови ІІ поверху, добудови тамбуру та будівництво сараю» за адресою: провулок Південний 23 м. Вознесенськ Миколаївська область, відповідно до п.10 Порядку прийняття закінченого будівництвом об'єкту затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року. Наведеним приписом встановлено вже нові строки виконання даного припису, а саме: до 13 квітня 2018 року, в той час, як спірна постанова була винесена 23 лютого 2018 року.

З наведеного вбачається, що відповідачем фактично встановлено нові (продовжено) строки виконання припису від 27 листопада 2017 року №220, що свідчить про передчасність винесення спірної постанови відповідачем та притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, оскільки станом на час винесення спірної постанови термін виконання припису №9 від 14 лютого 2018 року ще не сплив.

Наведені висновки узгоджуються з положеннями ст.38 Закону, якими передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Отже, діючим законодавством передбачено, що в разі невиконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (що, на думку відповідача, і сталося) відповідач повинен був подати позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Слід зазначити, що позивачу було надано двохмісячний термін для виконання припису, однак він є надто коротким, оскільки позивачу ОСОБА_2 необхідно привести в порядок документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку та вирішити питання стосовно визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, без яких неможливо вчинити вищезазначені дії та оформити право власності на самочинно збудовані господарські споруди.

За змістом статті 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), або щодо об'єктів будівництва I та II категорій складності, розташованих у межах населених пунктів (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42);

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, або щодо об'єктів будівництва I, II, III та IV категорій складності, розташованих у межах відповідних населених пунктів (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42);

головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, або щодо об'єктів будівництва I, II, III, IV та V категорій складності, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2), або щодо об'єктів будівництва III та IV категорій складності, розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із значними наслідками (СС3), або щодо об'єктів будівництва V категорії складності, розташованих у межах населених пунктів, а також щодо об'єктів, розташованих у межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Отже, враховуючи положення вказаної статті винесення спірної постанови саме головним інспектором будівельного нагляду є протиправним.

Водночас, вказані у припису порушення усунути в 2-ох місячний термін є неможливим, через обставини, які від позивача не залежать, оскільки для цього необхідно виготовити проектну документацію, яку відповідно неможливо отримати без правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а також звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

До того ж слід врахувати наявність спору між власником ОСОБА_2 та його колишньою дружиною ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в тому числі і будинку № 23 по провулку Південний в м. Вознесенську.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті про наявність підстав для скасування постанови від у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу 6800 грн. за частиною 1 статті 188-42 КУпАП.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідачі не надали суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що позивачем не оскаржувався припис від 27.11.2017 № 220, який є обов'язковим для виконання не виключає протиправності оскаржуваної постанови.

Також відхиляються доводи, що припис є окремим від постанови документом та не звільняє особу, яка вчинила адміністративне правопорушення від визначеної відповідальності, оскільки законність припису не входить до предмету розгляду цієї справи.

Посилання щодо виявлення в діянні позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП відхиляються колегією суддів, адже критерії оцінки правомірності та законності рішень суб'єкта владних повноважень є ширшими у порівнянні з нормами КУпАП та закріплені у статті 2 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 вересня 2018 року у справі № 473/763/18 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.