Справа № 360/3335/18
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3335/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Матусевича Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною відмову та зобов'язання подати документи,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач, ГУНП в Луганській області), в якому остаточно просив суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у відмові в оформленні всіх необхідних документів, подання про призначення пенсії за вислугою років позивачу та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області;

- зобов'язати відповідача оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області всі необхідні документи та подання для призначення позивачу пенсії за вислугою років;

- стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. сплачений при подачі позову.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 26.08.2002 по 06.11.2015 він проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 11.09.2018 - проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області (далі - Відповідач), відповідно до вимог Закону України «Про запобіганню корупції» не займав відповідальне та особливо відповідальне становище та наказом № 411 о/с від 07.09.2018 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», його - майора поліції ОСОБА_3 (НОМЕР_2) старшого інспектора - чергового чергової частини сектору моніторингу Сватівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), з 11.09.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 17 років 07 місяців 18 днів, у пільговому обчисленні: 08 років 03 місяці 18 днів, з виплатою одноразової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її отримання складає: 17 років, відрахувавши з грошового забезпечення кошти за 14 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки.

Також позивач зазначив, що в період з 26.09.2014 по 07.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 він безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області.

20 вересня 2018 він уклав Договір про надання правової допомоги з адвокатом, та 20.09.2018 до відповідача був направлений адвокатський запит, в якому були викладені обставини, щодо наявності у нього пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугою років, відповідно до вимог ст. 12 та 17-1 Закону України» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та підпункту а) пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та направлена заява про призначення пенсії за вислугою років.

16.10.2018 він отримав лист від відповідача, який надав відповідь від 01.10.2018 № 3666/111/19-2018, в якій зазначив, що «при підготовці матеріалів звільнення зі служби ОСОБА_3 та виданні наказу про його звільнення, останньому було враховано вислугу років у пільговому обчисленні, що на день звільнення, а саме станом на 11.09.2018 року, складає 08 років 03 місці 18 днів ( в тому числі пільгова вислуга років за безпосередню участь в АТО ОСОБА_3 - 07 років 02 місяці 08 днів).

Відповідач у листі також зазначив, що відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом іншим особам, зазначеним у пунктах "б"- "д", "ж" статті 1 -2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Враховуючи, що у ОСОБА_3 відсутня календарна вислуга років, визначена вказаним законом, у Головного управління Національної поліції в Луганської області відсутні правові підстави для підготовки та оформлення необхідних документів для призначення пенсії за вислугою років».

Позивач вважає дії та бездіяльність Відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавству з наступних причин.

Подання документів для призначення пенсій за Законом здійснюється в порядку визначеному ст. 49 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ та Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 року.

З метою оформлення документів для їх подання до Пенсійного фонду України позивач звернувся до відповідача для складання та затвердження подання, здійснення збору необхідних документів і подальшого направлення до Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення позивачу пенсії.

Однак, відповідач таких дій не вчинив, при цьому в порушення вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 незаконно відмовив йому в складанні та направленні подання з відповідними документами для призначення пенсії за вислугою років до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. На підставі викладеного, позивач просив суд задовольнити його вимоги в повному обсязі (а.с.37-46).

16.11.2018 Відповідач надав суду відзив на позову заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, заперечує проти його задоволення. При цьому вказав, що відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 07.09.2018 № 411 о/с ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) , з 11.09.2018 з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні 17 років 07 місяців 18 днів, у пільговому обчисленні: 08 років 03 місяці 18 днів.

Зі строку служби в органах внутрішніх справ та в Національній поліції України, у період часу з 26.09.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018 позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області, а тому вважає, що відповідно до п. 3 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі по тексту - постанова КМУ від 17.07.1992 № 393) йому до вислуги років для призначення пенсії потрібно зарахувати 07 років 02 місяці 08 днів.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позивач вважає, що його вислуга на день звільнення повинна складати 24 роки 09 місяців 26 днів.

Між тим, на думку відповідача, необхідно розмежовувати два поняття «календарна вислуга років» та «вислуга років».

Тобто вислуга років на пільгових умовах зараховується для розрахунку розміру пенсії лише у разі призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ, при цьому календарна вислуга років повинна відповідати періодам, вказаним у зазначеному пункті.

Отже, керуючись нормами Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, для призначення пенсії саме за п. «а» ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ необхідно набути відповідних умов, а саме на час коли позивач звільнився зі служби в поліції його вислуга років повинна була становити 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції з вислугою років у календарному обчисленні 17 років 07 місяців 18 днів.

Тобто обов'язковою умовою для призначення пенсії за п. «а» частини першої ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ є наявність на день звільнення вислуги років саме в календарному обчислені.

На підставі чого у позивача відсутнє право на призначення пенсії за п. «а» частини першої ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, а також зарахування до календарної вислуги років часу участі в антитерористичній операції.

Оскільки у ОСОБА_3 не має встановленої пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ календарної вислуги років, що складає 23 роки та 6 місяців і більше, а тому позовна вимога позивача зобов'язати ГУНП в Луганській області оформити та подати необхідні документи до ГУ ПФУ в Луганській області та подання про призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугу років не підлягає задоволенню.

Також відповідач зазначив, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей врегульований Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Постановою правління ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 року (надалі по тексту Порядок ПФУ № 3-1 від 30.01.2007).

Відповідач вказав, що при розгляді звернення позивача про оформлення та подання документів до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії позивачу від 05.09.2018 правомірно враховував вислугу в календарному обчисленні та листом від 01.10.2018 № 6824/111/58/05-2018 повідомив позивача, що у Головного управління відсутні правові підстави для надання документів до органів ПФУ для призначення пенсії позивачу, у зв'язку з відсутністю у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії.

На підставі викладеного відповідач вважає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі у зв'язку з необґрунтованістю (а.с.56-61).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2).

В судове засідання позивач не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.53).

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні позовній заяві.

Представник відповідача, позов не визнав, заперечувати проти його задоволення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79,90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 04.04.2016, у період з 26.09.2014 по 07.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області (а.с.13,14,18,24).

Згідно із відомостей, які містяться у трудовій книжці ОСОБА_3 НОМЕР_4, судом встановлено, що у період з 03.02.2013 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015 по 11.09.2018 проходив службу в Національній поліції (а.с.15-17).

Звільнення з Національної поліції відбулося на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" за власним бажанням згідно рапорту ОСОБА_3 від 27.08.2018 (а.с.65,67-70,82).

У витягу з наказу від 07.09.2018 №411 о/с зазначено, що вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні: 17 років 07 місяців 18 днів, у пільговому обчисленні: 08 років 03 місяці 18 днів (а.с.82).

Судом також встановлено, що 20.09.2018 представник позивача ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Луганській області з запитом, в додатках до якого серед інших документів був поданий оригінал заяви ОСОБА_3 про призначення (перерахунок) пенсії за вислугою років від 20.09.2018 (а.с.86-98).

В самому зверненні серед іншого було зазначено про спрямування вказаної заяви ОСОБА_3 до уповноваженого структурного підрозділу відповідно до вимог п.1 ч.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1. В прохальній частині звернення просив в установлений законом строк, розглянути заяву про призначення (перерахунок) пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Вказане звернення було зареєстровано відповідачем 25.09.2018 та передано до Управління кадрового забезпечення 26.09.2018 (а.с.86-89).

01.10.2018 за №3666/111/19-2018 відповідач надав відповідь адвокату ОСОБА_1 в якій серед іншого зазначив, що у ОСОБА_3 відсутня календарна вислуга років, визначена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у Головного управління Національної поліції в Луганській області відсутні правові підстави для підготовки та оформлення необхідних документів для призначення йому пенсії за вислугу років (а.с.72-73).

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, тому звернувся до суду для захисту порушених прав.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII з відповідними змінами, що діяли на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2262-XII)

Так, Закон № 2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно частини першої статті 48 Закону № 2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

В статті 49 Закону № 2262-XII зазначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок №3-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за N 135/13402.

Відповідно до вимог пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенси за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12 ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Таким уповноваженим структурним підрозділом у даному випадку є Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Повноваження уповноваженого структурного підрозділу закріплені в пункті 12 Порядку №3-1.

Так, згідно вказаного пункту уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Відповідно до пункту 17 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Аналізуючи вказані вище норми права, суд дійшов висновку про те, що законодавець чітко розрізняє компетенцію уповноваженого структурного підрозділу (у даному випадку Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області) та органу, що призначає пенсію (Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області). У зв'язку з чим функції уповноваженого структурного підрозділу зводяться лише до оформлення всіх необхідні документів і подання про призначення пенсії згідно додатку 2, ознайомлення з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направлення до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Приймати рішення про призначення пенсії або про відмову в призначенні пенсії відноситься до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, відповідач згідно вказаних норм права не наділений альтернативними повноваженнями, в них чітко закріплені його повноваження лише щодо «підготовчих дій» необхідних для направлення заяви особи про призначення пенсії разом з необхідним пакетом документів до відповідного органу Пенсійного фонду України, при цьому у відповідача відсутнє право вирішувати чи має особа право на призначення пенсії чи ні.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов'язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Отримавши заяву ОСОБА_3 від 20.09.2018 про призначення пенсії, відповідач не вчинив визначених пунктом 12 Порядку №3-1 дій, тим самим допустив протиправну бездіяльність.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов'язано саме із бездіяльністю - невчинення дій відповідачем з метою виконання своїх функцій та повноважень, суд вважає, що належним, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною саме бездіяльності відповідача щодо не оформлення всіх необхідних документів, подання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_3 та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, а також зобов'язання відповідача оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області всі необхідні документи та подання для призначення ОСОБА_3 пенсії за вислугою років.

У зв'язку з цим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Що стосується аргументів позивача та відповідача про наявність або відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугою років згідно пункту «а» частини першої ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», то суд не дає оцінку вказаним доводам в даній справі, оскільки така необхідність виникне лише у разі отримання відмови від органу Пенсійного фонду України при вирішенні питання призначення пенсії ОСОБА_3 і це буде предметом розгляду вже іншої справи.

Твердження представника відповідача про те, що з заявою про призначення пенсії звернулась неуповноважена особа, суд вважає неприйнятними, оскільки заяву склав саме позивач, а додавання її до адвокатського запиту не нівелює обов'язку відповідача щодо виконання покладених на нього функцій та обов'язків згідно пунктом 12 Порядку №3-1.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 704,80грн. (а.с.47).

Оскільки позовні вимоги фактично задоволені, лише з корегуванням належного способу захисту порушених прав позивача, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7-9, 19, 20, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 295, пунктом 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною відмову та зобов'язання подати документи задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не оформлення всіх необхідних документів, подання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_3 та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Партизанська,16) оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області всі необхідні документи та подання для призначення ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1) пенсії за вислугою років.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Партизанська,16) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 23 листопада 2018 року.

Суддя Н.М. Басова