Справа № 816/2217/18
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 816/2217/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Зеленського В.В.

суддів: Калитки О. М. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 (суддя Л.О. Єресько, м. Полтава, 36039) повний текст складено 13.08.18 по справі № 816/2217/18

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (надалі - відповідач або уповноважена особа ФГВФО), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - третя особа, або ФГВФО), в якій просить зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № НОМЕР_2 в ПАТ "Банк Михайлівський" на суму 56 337,32 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 р. адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (бульвар Шевченка, 35, м. Київ, Полтавська область, 01001), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) про зобов'язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення інформації до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2, прирівняної до вкладника, у зв'язку із укладенням договору на суму 56 337,32 грн із Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитно - інвестиційний центр" через повіреного Публічне акціонерне товариство "Банк "Михайлівський".

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" внести додаткову інформацію про ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 56 337,32 грн та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

Стягнуто на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () судові витрати у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Відповідач, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання 15.11.2018 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 25.02.2016 між ОСОБА_2 (Сторона - 1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" (Сторона - 2) через повіреногоПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір № 980-024-000194428 "Капітал + (з виплатою процентів щомісячно)", за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні - 2 грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн, а остання сплачує проценти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівській" та повертає стороні - 1 кошти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівській".

Наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру № 5950823 від 25.02.2016 підтверджується внесення позивачем на вказаний розрахунковий рахунок, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівській", готівки в сумі 25 000,00 грн..

29.03.2016 між ОСОБА_2 (Сторона - 1) та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" (Сторона - 2) укладено договір № 980-024-000212626 "Капітал +" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно), за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 56 000,00 грн, а остання сплачує проценти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівській" та повертає стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівській".

Наявною в матеріалах справи копією квитанції № QS979801 від 29.03.2016 підтверджується внесення позивачем готівки в сумі 56 000, 00 грн. та перерахування цієї суми в безготівковій формі через розрахунковий рахунок, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівській" відповідно до умов договору № 980-024-000212626 на рахунок ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр".

Згідно з наданою відповідачем випискою по особовим рахункам ОСОБА_2 (станом з 19.05.2016 по 23.05.2016) на розрахунковий рахунок позивача № НОМЕР_3 у ПАТ «Банк Михайлівський» відбулись такі зарахування коштів 19.05.2016 р.:

- з рахунку № НОМЕР_4 від ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" в сумі 401,58 грн (оплата процентів по договору № 980-024-000194428 від 25.02.2016), та в сумі 25 000,00 грн (повернення коштів по договору № 980-024-000194428 від 25.02.2016);

- з рахунку № НОМЕР_5 від ТОВ "Кредитно інвестиційний центр" в сумі 337,32 грн (оплата процентів по договору № 980-024-000212626 від 29.03.2016), та в сумі 56 000,00 грн (повернення коштів по договору № 980-024-000212626 від 29.03.2016).

В той же час рішенням Національного банку України від 22.12.2015 за №917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" .

Наказом Уповноваженої особи від 24.05.2016 №27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Наказом від 01.06.2016 № 42/1 Уповноваженою особою затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 3, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у загальному розмірі 206 980 863, 90 грн. у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких трансакцій / а.с. 116-118, 119, 121/.

ОСОБА_2 включено до переліку фізичних осіб, по яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) по перерахуванню коштів від ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр".

В матеріалах справи наявне повідомлення про нікчемність правочину від 18.08.2016, довідку від 18.08.2016 № 3Г1/521 про стан рахунку № НОМЕР_3, в яких позивача повідомлено, що зарахування 19.05.2016 на рахунок № НОМЕР_4 від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів в загальній сумі 25 401,58 грн та на рахунок № НОМЕР_3 від ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" коштів в загальній сумі 56 337,32 грн - є нікчемним правочином в силу положень статті 215 Цивільного кодексу України та п. 7-9 ч. 3 статті 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 по 12.07.2018 та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція цього Фонду прийняла рішення від 24.01.2017 №265 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно та делегування з 25.01.2017 повноважень ліквідатора банку Волкову Олександру Юрійовичу та Гриценку Володимиру Володимировичу.

З 15.07.2016 розпочато виплати гарантованої суми вкладникам.

19.11.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

На підставі норм означеного Закону позивачем надіслано на адресу ПАТ "Банк Михайлівський" заяви від 12.12.2016, в яких повідомлено про прирівняння її до вкладника, що має право на відшкодування коштів, відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та просила включити інформацію про ОСОБА_2 до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та провести виплату відшкодування коштів в розмірі 56 337,32 грн згідно договору № 980-024-000212620 від 29.03.2016, укладеного з ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр", та коштів в розмірі 25 401, 58 грн згідно договору № 980-024-000194428 від 25.02.2016, укладеного з ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр".

У письмовому відзиві проти позову відповідач пояснив, що незважаючи на те, що спочатку договір позики № 980-024-000194428 від 25.92.2016 між ОСОБА_2 (Сторона - 1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" (Сторона - 2) через повіреного ПАТ "Банк Михайлівський" на суму 25 000 грн. був кваліфікований як нікчемний, однак в подальшому уповноваженою особою Фонду було визнано, що на даний договір поширюються гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції Закону від 15.11.2016 № 1736-VIII.

Так відповідач погодився, що означений договір є трьохстороннім (з участю банку ПАТ "Банк Михайлівський" як повіреного) з фінансовою компанією, який по своїй природі є вкладом згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції Закону від 15.11.2016 № 1736-VIII.

На підставі наведеного відповідачем було розблоковано позивачу рахунок по договору № 980-024-000194428 від 25.92.2016 на суму 25 401, 58 грн., а позивач на вказану суму включена до Переліку фізичних осіб, кошти яких підлягають виплаті.

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_6 за 24.01.2017 ОСОБА_2 отримано кошти в розмірі 25 401,58 грн за договором № 980-024-000194428 від 25.02.2016.

Даний факт визнається та не оспорюється позивачем.

Спірною є сума коштів за іншим договором від 29.03.2016 № 980-024-000212626, укладеного між ОСОБА_2 (Сторона - 1) та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" (Сторона - 2) на суму 56 000 грн., а також кошти в розмірі 337,32 грн (оплата процентів по цьому договору), перераховані ТОВ "Кредитно інвестиційний центр" на рахунок позивача 19.05.2016.

Означений договір на вказану суму відповідач категорично не визнає таким, на який поширюються гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки на його думку даний договір укладено без участі банку ПАТ «Михайлівський» як повіреного, а тому дана ситуація не підпадає під виняток, встановлений Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII.

У цьому випадку відповідач наполягає на застосуванні нікчемного правочину, оскільки на момент проведення вищезазначеної транзакції ТОВ "Кредитно-інвестиційного центру" не мав в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за укладеними договорами. Також просив суд взяти до уваги висновки комісії з перевірки правочинів, якою встановлено, 19.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" договір відступлення прав вимоги №1 та № 2 і того ж дня провів кредитні операції на значні суми, чим порушив обмеження, встановлені постановами НБУ, в частині проведення кредитних операцій на підставі укладених з ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр". Таким чином, вказані правочини, в тому числі і правочини з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". До того ж кошти, що вносилися/отримувалися за таким договором, укладеним між позивачем та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" по своїй природі не є вкладом згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Не погодившись із вищевикладеними доводами відповідача ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивача прирівняно до вкладника, а тому Уповноважена особа мала подати до Фонду додаткову інформацію на суму ОСОБА_2 для її включення до Загального реєстру, таким чином не включення даних сум є порушенням прав позивача на отримання належних йому коштів, та є неправомірною бездіяльністю відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами урегульовано Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі - Закон № 4452-VI).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 названого Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

19.11.2016 вступили в силу положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Наказом Уповноваженої особи ФГВ від 24.05.2016 року № 27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними фіксувалися у відповідних актах комісії та затверджувалися наказами Уповноваженої особи (у відповідності до вимог ст. 37 Закону № 4452-VІ) по мірі проведення перевірки. Так висновки комісії, викладені в акті від 01.06.2016 № 3, було затверджено наказом Уповноваженої особи від 01.06.2016 № 42/3.

Отже, за результатами перевірки Уповноважена особа дійшла висновку, що укладення договору відступлення вимоги № 2 від 19.05.2016 було здійснено з порушенням чинного законодавства України, вимог НБУ та внутрішніх процедур Банку, а тому вказаний правочин є нікчемним у відповідності до положень п.п. 2, 7, 8, 9 ч. ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Колегія суддів зазначає, що будь-які правочини (угоди) між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем у даній справі ОСОБА_2 нікчемними у відповідності до положень ст. 38 вищевказаного Закону Фондом чи його уповноваженими особами не визнавалися.

Як слідує із змісту наказу уповноваженої особи від 01.06.2016 № 42/1, яким затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 3 про встановлення нікчемності правочинів, відповідачем визнано нікчемними на підставі п.п. 7, 9 Закону № 4452-VI саме транзакції з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у загальному розмірі 206 980 863, 90 грн. (в тому числі і позивачу, зокрема, в сумі 337,32 грн (оплата процентів по договору № 980-024-000212626 від 29.03.2016), та в сумі 56 000,00 грн (повернення коштів по договору № 980-024-000212626 від 29.03.2016).

Згідно правового висновку Великої палати Верховного Суду від 04.07.2017 у справі № 826/1426/15 здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку (п. 45).

Отже, Фонд не має повноважень визнавати нікчемними транзакції з перерахування коштів з одного рахунку на інший в порядку ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи апелянта, що вищевказані транзакції проводилися ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" за рахунок коштів по нікчемному договору відступлення права вимоги № 2 від 19.05.2016, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» колегія суддів не приймає, з огляду на те що вищезгаданим рішенням суду за наслідками нікчемності стягнуто з ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" на користь ПАТ «Банк Михайлівський» 180 966 027,90 грн., натомість ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" перераховано коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у загальному розмірі 206 980 863, 90 грн. (в тому числі і позивачу в загальному розмірі 56 337,32 грн.).

Доказів, що позивач в числі інших вкладників була обізнана про будь-які зловживання за участю ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" у сфері банківських та інших фінансових послуг матеріали справи не містять, а відповідач в свою чергу не стверджує таких обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2016 ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" перераховано кошти в загальній сумі 56 337,32 грн. на виконання договору від 29.03.2016 № 980-024-000212626 на розрахунковий рахунок позивача № НОМЕР_3 у ПАТ «Банк Михайлівський», що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_2 (станом з 19.05.2016 по 23.05.2016).

Договір відкриття рахунку ОСОБА_2 у ПАТ «Банк Михайлівський» Фондом та його уповноваженими особами нікчемним не визнався.

В підпунктах 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до п.п. 1.24, 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що станом на момент запровадження в ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасової адміністрації з 23.05.2016, на рахунку позивача № НОМЕР_3 у ПАТ «Банк Михайлівський» з 19.05.2017 обліковувалися кошти зараховані:

- з рахунку № НОМЕР_4 від ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" в сумі 401,58 грн (оплата процентів по договору № 980-024-000194428 від 25.02.2016), та в сумі 25 000,00 грн (повернення коштів по договору № 980-024-000194428 від 25.02.2016);

- з рахунку № НОМЕР_5 від ТОВ "Кредитно інвестиційний центр" в сумі 337,32 грн (оплата процентів по договору № 980-024-000212626 від 29.03.2016), та в сумі 56 000,00 грн (повернення коштів по договору № 980-024-000212626 від 29.03.2016).

Залишок невідшкодованих коштів через систему гарантування вкладів фізичних осіб станом на момент розгляду даної справи судом становить 56 337,32 грн.

Із відповідним позовом до позивача про застосування наслідків нікчемних правочинів на означену суму коштів а ні Фонд, а ні його уповноважені особи не зверталися.

Враховуючи, що позивача прирівняно до вкладника, Уповноважена особа мала подати до Фонду додаткову інформацію на суму ОСОБА_2 для її включення до Загального реєстру.

Не включення даних сум є порушенням прав позивача на отримання належних йому коштів, та є неправомірною бездіяльністю відповідача, у зв'язку з чим суд з метою повного захисту прав позивача згідно із частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення інформації до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2, прирівняну до вкладника на суму 56 337,32 грн, у зв'язку із укладенням договорів із Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитно - інвестиційний центр" через повіреного Публічне акціонерне товариство "Банк "Михайлівський".

За таких підстав, у відповідача були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо перерахунку коштів з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» на рахунок позивача.

Таким чином, у зв'язку з законодавчими змінами, позивач прирівнюється до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг».

Крім того, у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли на його рахунок як вкладника за договором банківського рахунку є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону.

Наведені обставини свідчать про безпідставність доводів апелянта про невключення позивача до переліку вкладників у зв'язку з укладенням договору з ТОВ «Інформаційно-розрахунковий центр».

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо нікчемності договору банківського вкладу, як такого, що мав на меті штучне створення умов для отримання коштів від Фонду, оскільки на час укладання договору та здійснення транзакцій, згідно його умов, сторони не знали та не могли знати про прийняття у майбутньому рішення про ліквідацію банку та введення у ньому тимчасової адміністрації.

Також слід зазначити, що перераховані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» кошти на поточний рахунок позивача, перейшли у його власність.

В розумінні ст. 177 Цивільного кодексу України грошові кошти позивача є об'єктом його майнових прав, а тому ці права відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини та ст. 41 Конституції України є непорушними до тих пір, поки не буде досягнуто справедливого балансу між порушенням таких прав та суспільним інтересом

Посилання апелянта на постанову НБУ № 917/БТ від 22.12.2015 р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», якою були встановлені обмеження щодо здійснення кредитних операцій, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на те, що така постанова адресована посадовим особам Банку, а не вкладникам, а відтак невиконання посадовими особами Банку постанови НБУ, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність правочину.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлені обмеження для ПАТ «Банк Михайлівський».

Негативні наслідки при невиконанні банком рішень Національного банку України щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів (вкладників), а тому позивач не може нести відповідальність за дії (бездіяльність) фінансової установи та зазнавати на підставі цього негативних наслідків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 по справі № 816/2217/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя В.В. Зеленський
Судді О.М. Калитка І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 20.11.2018.