Справа № 504/10/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2018 року

Київ

справа №504/10/17

адміністративне провадження №К/9901/65700/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року

за позовом ОСОБА_2

до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, що надіслана на адресу суду 06 листопада 2018 року, не відповідає вимогам частини четвертої статті 330 КАС України, а саме до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Скаржником до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням важкого майнового стану та того, що предметом позову є захист соціальних прав.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що скаржник є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 1452,00 грн., сума судового збору зросла, піднялись ціни на комунальні послуги, товари першої необхідності та медицину. Перенесла дві операції на нирки, перебувала два роки на соціальній інвалідності ІІ групи для реабілітації. Чоловік отримує пенсію 2700,00 грн., нещодавно переніс операцію, після якої потребує ліків та фізіотерапії. До клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржник додала копію виписки із медичної карти чоловіка.

Будь-яких доказів на підтвердження важкого майнового стану скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано.

За змістом частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржником не додано жодних належних доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням важкого майнового стану. Такими доказами можуть слугувати, зокрема, довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13 лютого 2018 року у справі № 800/533/17.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом) ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у цій справі позов містить одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1280,00 грн. (1600х0,4х200%).

Крім того, оскаржуване рішення Суворовського районного суду м. Одеси прийнято 20 квітня 2018 року, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду ухвалена 07 вересня 2018 року, а касаційна скарга надіслана скаржником на адресу Верховного Суду 06 листопада 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Скаржником до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що 12 жовтня 2018 року нею вже подавалася касаційна скарга на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року. Однак, ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року, направленою супровідним листом від 30 жовтня 2018 року та отриманою скаржником 03 листопада 2018 року, зазначену скаргу було повернуто.

Крім того, у касаційній скарзі скаржник зазначила, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції нею було отримано 13 вересня 2018 року.

До клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником додано копію супровідного листа Верхового Суду від 30 жовтня 2018 року № 504/10/17/36276/18 (провадження № К/9901/64023/18), яким сторонам у справі було надіслано ухвалу Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року.

Будь-яких доказів на підтвердження зазначеної у касаційній скарзі дати отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (13 вересня 2018 року) та дати первинної відправки касаційної скарги (12 жовтня 2018 року) скаржником не надано.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 333 цього Кодексу.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша статті 77 КАС України).

Наведені скаржником у клопотанні підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки, вони не підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення згаданих вище недоліків шляхом направлення на адресу суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з належними доказами на підтвердження зазначеної дати отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (13 вересня 2018 року) (копії конверта, яким вона була надіслана, або копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з вказаною постановою, або копії розписки про її вручення, яка міститься в матеріалах справи) та дати первинної відправки касаційної скарги (12 жовтня 2018 року) (копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з вказаною скаргою, фіскального чеку відділення поштового зв'язку тощо); надання належних доказів на підтвердження зазначеної підстави звільнення від сплати судового збору (важкого майнового стану) або документа про сплату судового збору в розмірі 1280,00 грн., який підлягає зарахуванню на розрахунковий рахунок 6007, отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, Судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи (чи номер касаційного провадження), Верховний Суд.

У випадку неусунення недоліків в частині надання належних доказів на підтвердження зазначеної скаржником підстави звільнення від сплати судового збору (важкого майнового стану) або документа про сплату судового збору, касаційна скарга буде повернута скаржнику відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України.

Неусунення недоліків касаційної скарги в частині надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з належними доказами є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (пункт 4 частини першої статті 333 КАС України).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 121, 132, 133, 169, 248, 329, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 504/10/17.

2. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року та постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року, викладені у клопотанні ОСОБА_2.

3. Залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії без руху та надати строк для усунення недоліків 10 днів з моменту вручення даної ухвали.

4. Надіслати ОСОБА_2 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

М.І. Гриців

Н.В. Коваленко