Справа № 1240/1982/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/1982/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Петросян К.Є.,

за участю: секретаря судового засідання - Грищенко М.І.,

представника позивача - Риндіна Д.І.,

представника відповідача - Анохіної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарський Агростандарт" до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарський Агростандарт» (далі ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» або позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі ГУ ДФС у Луганській області або відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, в обґрунтування якого зазначено наступне.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.79 ПК України, згідно з планом-графіком документальних перевірок на 1-й квартал поточного року та відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 11.01.2018 №15, відповідачем була проведена документальна планова невиїзна перевірка ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами перевірки 16.02.2018 був складений акт за №124/12/32-14-13-36526682 про результати документальної планової невиїзної перевірки ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивачем 03.03.2018 було надіслано на адресу відповідача заперечення до акта перевірки, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у Луганській області залишено без змін висновки акта перевірки.

На підставі акта перевірки від 16.02.2018 відповідачем 21.03.2018 були винесені податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 4639536,53 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням складає - 2172594,67 грн, штрафна санкція - 1600307,25 грн, пеня - 866634,61 грн;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені 352,00 грн та 396,03 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням склала 164687,97 грн, штрафна санкція - 121460,98 грн та пеня - 66247,08 грн;

- №3 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість 14010100 на суму 4543480,65 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням складає 251089,00 грн, штрафна санкція - 4292391,65 грн.

З прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, а також висновками акта перевірки позивач не погодився та 05.04.2018 надав скаргу до ДФС України.

Листом від 25.04.2018 за №14346/6/99-99-11-01-01-25 ДФС України продовжило строк розгляду скарги до 08.06.2018.

06.08.2018 позивач отримав від ДФС України лист від 30.05.2018 №18830/6/99-99-11-01-01-25, яким податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Із прийнятими рішеннями позивач не згодний, вважає податкові повідомлення-рішення від 21.03.2018 №, №, №3 необ'єктивними, а перевірку проведену незаконно, з використанням недостовірної інформації та порушенням діючого законодавства, з огляду на таке.

17.11.2016 первісна документація ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт», яка не надана під час перевірки, була вилучена старшим слідчим СВ ФР Старобільської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області старшим лейтенантом податкової міліції Стрільцовим І.Я., а після повернення даних документів, під час їх транспортування до офісу позивача, вони були викрадені з автомобіля директора підприємства, у зв'язку із чим Старобільським відділом поліції відкрито кримінальне провадження №0000878.

Відповідачу під час перевірки було повідомлено про вказані обставини, а листом від 11.09.2017 №86 позивач звернувся до контрагентів, первинні документи по взаємовідносинах із якими були викрадені, із проханням надати допомогу у відновленні даних документів.

Крім того, позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт» у жовтні 2017 року, які полягали у придбанні мінеральних добрив. Зауважує, що висновки відповідача щодо недійсності господарських відносин позивача із даними контрагентами ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки на час складання акта перевірки та винесення спірних податкових повідомлень-рішень відсутні будь-які судові рішення щодо визнання правочинів між ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» та ТОВ «Скірос» і ТОВ «Стил Форт» недійсними або наявності нікчемних правочинів.

В свою чергу, відповідачем такі висновки зроблено на підставі відсутності інформації про наявність у ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт» складських та офісних приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, необхідного для здійснення фінансово-господарської діяльності та аналізу наявної податкової інформації.

Позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту податкові накладні за жовтень 2017 року, складені ТОВ «Скірос» у сумі 175666,7 грн, за жовтень 2017 року, складені ТОВ «Стил Форт» у сумі 74166,67 грн. Податкові накладні ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стіл Форт» складені в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації.

Щодо висновків відповідача про порушення позивачем п.209.2 ст.209 ПК України зазначив, що діюче законодавство не обмежує використання сум ПДВ, акумульованих на спеціальному рахунку сільськогосподарського товаровиробника, виключно на оплату ПДВ, нарахованого постачальником на вартість поставлених ним товарів/послуг. Тому сільськогосподарське підприємство має право оплачувати за рахунок цих коштів повну вартість товарів/послуг, призначених для використання у виробництві сільськогосподарської продукції, у тому числі ПДВ, який нараховується постачальником на вартість таких товарів/послуг.

Щодо нецільового використання акумульованих коштів, зауважив, що якщо платник фактично перерахував на спеціальний рахунок більшу суму, ніж задекларована до сплати на спеціальний рахунок за даними декларації, та використав її, то таке використання не може розцінюватись як нецільове.

Стосовно несвоєчасно сплачених та перерахованих до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, позивач зазначив, що відповідач в акті перевірки зробив хибні висновки, що позивач зобов'язаний, як податковий агент, нарахувати та сплатити податок з доходів фізичних осіб під час виплати даним фізичним особам грошових коштів за договорами поворотної безвідсоткової фінансової допомоги. Зокрема, дана фінансову допомогу фізичні особи, зазначені в акті, надали позивачу ще у 2014 році, тому первинні документи не були надані відповідачу під час перевірки, так як цей період перевіркою не охоплювався. Фізичні особи не отримували доходу, а відтак, на думку позивача, він не повинен був нараховувати та виплачувати військовий збір.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.03.2018:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені 4639536,53 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням складає 2172594,67 грн, штрафна санкція - 1600307,25 грн, пеня - 866634,61 грн;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені 352,00 грн, 396,03 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням склала 164687,97 грн, штрафна санкція - 121460,98 грн, пеня - 66247,08 грн;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість 14010100 на суму 4543480,65 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням складає 251089,00 грн, штрафна санкція - 4292391,65 грн.

Ухвалою суду від 16.07.2018 позовну заяву ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» прийнято до провадження, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.1-2).

Ухвалою суду від 11.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження по справі (т.2 а.с.113).

Ухвалою суду від 11.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 16.10.2018 (т.2 а.с.115).

У судовому засіданні 16.10.2018 ухвалою суду за клопотанням представника відповідача витребувано з Солом'янського районного суду м.Києва вирок від 20.09.2018 у справі №1-кп/760/17429/18 (провадження 1-кп/760/1705/18) щодо притягнення до кримінальної відповідальності директора та засновника ТОВ «Стил Форт» ОСОБА_4 (т.2 а.с. 129-130).

Ухвалою суду від 15.11.2018 залишено без розгляду клопотання представника позивача щодо призначення судово-економічної експертизи по справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні пред'явленому позову. Згідно відповіді на відзив суду пояснив наступне (т.2 а.с.198-205).

Новопсковське відділення Старобільської ОДПІ було повідомлено про факт викрадення з автомобіля директора ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» документів листом від 11.09.2017 №88, який було здано безпосередньо до податкового органу, проте без отримання відповідної відмітки на другому екземплярі листа.

В свою чергу, відповідач під час проведення перевірки повідомлявся, що позивач відповідно до п.44.5 ст.44 ПК України, у зв'язку з викраденням документів із автомобіля директора листом від 11.09.2017 №86 звернувся до контрагентів, первинні документи по взаємовідносинах із якими були викрадені, із проханням надати допомогу у відновленні викрадених документів.

Щодо взаємовідносин із ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт» зазначив, що пред'явлення претензії щодо якості товарів, що поставлялися, відмова від товару і його оплати - це виключно право, а не обов'язок позивача. З огляду на те, що якість товару цілком задовольнила вимоги позивача, жодних претензій з цього приводу позивачем на адресу своїх контрагентів пред'явлено не було та товари були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Позивач не повинен та не має права примушувати ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт» надавати будь-які документи, окрім тих, що вже наявні у позивача.

Посилання відповідача на те, що позивач не скористався своїм правом на подання скарги на постачальника, у зв'язку з порушенням правил заповнення податкової накладної, позивач вважає безпідставним, оскільки 365 днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації не минули. Крім того, СМКОР допущено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт» на адресу позивача. В свою чергу, позивач не відповідає за ведення господарської діяльності, подачу звітів, сплати податків тощо контрагентами.

Перевезення товару від даних контрагентів здійснювалось відповідно до товарно-транспортних накладних, з 20.10.2017 по 25.10.2017, товар фактично зберігався на складах ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт».

Факт наявності дебіторської заборгованості перед ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт» не свідчить про нереальність здійснених операцій, адже у позивача є досить велика кількість кредиторів, розрахунки з якими не проведені через скрутне матеріальне становище.

Також зауважив, що документи, які підтверджують надходження, оприбуткування товару та використання його у господарській діяльності ним надано до матеріалів справи.

Посилання відповідача щодо наявності відкритих кримінальних проваджень також вважає безпідставними, оскільки відсутні вироки суду, що набрали законної сили.

Щодо взаємовідносин із ФОП ОСОБА_5 зауважив на відсутності вироку суду. На думку представника позивача в силу приписів ст.ст.599-609 ЦК України припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не впливає на його цивільну правоздатність і не звільняє його від обов'язку нести відповідальність за невиконання зобов'язань, передбачених законом, відповідно не тягне за собою юридичних наслідків, подібних до тих, які настають при ліквідації юридичної особи. При цьому, при укладенні правочину із ФОП ОСОБА_5 були надані усі необхідні документи, що підтверджують ведення ОСОБА_5 підприємницької діяльності.

Що стосується заборгованостей зі сплати військового збору з доходів фізичних осіб у вигляді заробітної плати, доходу за орендовані земельні паї, то на сьогоднішній день дані заборгованості погашені у повному обсязі.

На момент розгляду Новопсковським районним судом Луганської області справи про адміністративне правопорушення №420/368/18, оскаржувані податкові повідомлення-рішення не були узгоджені, а відтак суд не мав розглядати справу про скоєння адміністративного правопорушення до моменту узгодження їх позивачем.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог ТОВ «Агростандарт» заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до відзиву на адміністративний позови суду пояснив наступне (т.2 а.с.4-16).

В позовній заяві ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» зазначило, що листом від 11.09.2017 №86 повідомило Новопсковське відділення Старобільської ОДПІ про викрадення документів із автомобіля директора підприємства під час їх транспортування від старшого слідчого СВФР Старобільської ОДПІ до офісу ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт». Проте жодних документів (листів, повідомлень, інше), адресованих Новопсковському відділенню Старобільської ОДПІ до перевірки не надано. Зазначений лист відсутній також і в Новопсковському відділенні Старобільської ОДПІ.

Враховуючи норми п.44.5 ст.44 ПК України «платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу», з 11.09.2017 до початку перевірки (22.01.2018) минуло більш 90 днів, однак документи платником так і не були відновлені.

Відповідно до п.44.7 ст.44 ПК України ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не додано будь - яких документів, доказів чи інформації ні під час перевірки, ні протягом п'яти робочих днів за днем отримання акта перевірки щодо втрати документів, в тому числі лист від 11.09.2017 №86. На письмові запити ГУ ДФС у Луганській області позивачем не були надані документи, необхідні для перевірки, про що фахівцями ГУ ДФС у Луганській області було складено акти про ненадання документів від 05.02.2018 та 07.02.2018 .

Окрім того, при проведенні перевірки ТОВ "Сільськогосподарський Агростандарт" працівниками ГУ ДФС у Луганській області були враховані всі надані до перевірки позивачем документи первинного обліку, статистичного та аналітичного бухгалтерського обліку, дані фінансової звітності, податкового звітності, регістрів бухгалтерського та статистичного обліку, які мали вплив на обрахування податків.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Скірос» та ТОВ Стил Форт» при придбанні мінеральних добрив, зазначив, що в акті перевірки вчинено запис про те, що на письмові запити про надання первинних бухгалтерських, податкових документів та пояснень від 23.01.2018, від 24.01.2018, від 26.01.2018, від 31.01.2018, від 02.02.2018, від 05.02.2018, від 06.02.2018, від 07.02.2018, від 08.02.2018 ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не надало в повному обсязі первинні документи, про що фахівцями ГУ ДФС у Луганській області було складено акти про ненадання первинних документів.

Позивачем не надано до матеріалів перевірки сертифікати якості або паспорти з відміткою ОТК виробника.

Крім того, відповідач посилається на порушення правил заповнення податкової накладної контрагентами позивача, зауважуючи, що позивач при цьому не скористався правом подання скарги на постачальника, у зв'язку з порушенням правил заповнення податкової накладної.

Операції з придбання добрив у ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт» відображені в бухгалтерському обліку на підставі первинних документів. До перевірки надані товарно-транспортні накладні, які мають ознаки дефектності. Крім того, викликає сумнів, щодо можливості подолання шляху смт.Новопсков - м.Київ - смт. Новопсков, вважаючи на відстань та час у дорозі однією особою водієм ОСОБА_6 три дні поспіль (23-25 жовтня). При заповненні ТТН порушено порядок заповнення - не вказана повна адреса навантаження товару. В ТТН не зазначено документ (довіреність), за яким відбувся відпуск товару. Не вказана загальна сума відпущеного товару.

Аналізом придбання продукції від ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт» вбачається нереальність господарської операції внаслідок: не надання документів, що підтверджують надходження, оприбуткування добрив на склад, складські квитанції, матеріальні звіти, звіти про рух ТМЦ на складі, списання зі складу. Документи про зберігання добрив на складі, передачу від матеріально відповідальних осіб на підприємстві не ведуться.

Розрахунки за придбані добрива не відбувались, у позивача станом на 31.12.2017 існує заборгованість перед ТОВ «Скірос» та ТОВ «Стил Форт».

Отже, на думку відповідача, підприємством ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» отримано податкові накладні без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків. По взаємовідносинам позивача з його контрагентами відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п'ятого статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу (товару).

Щодо взаємовідносин з ОСОБА_5 зауважив, що на порушення п.209.2 ст.209 ПК України перевіркою встановлено, що ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» частково розрахунки з ОСОБА_5, код НОМЕР_1 були здійснені зі спеціального рахунку.

Під час перевірки ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не надано первинних бухгалтерських документів по взаємовідносинам з громадянкою ОСОБА_5, а саме: договір, видаткові накладні на придбання товару, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, копію документа, що підтверджує державну реєстрацію як суб'єкта підприємницької діяльності - для самозайнятих осіб (фізичних - осіб підприємців).

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань громадянка ОСОБА_5 за рішенням власника з 20.07.2015 припинила підприємницьку діяльність. На дату отримання доходу ОСОБА_5 не є фізичною особою - підприємцем.

Отже, беручи до уваги, що ОСОБА_5 20.07.2015 подано заяву про припинення підприємницької діяльності, згідно поданих декларацій не отримувала доходи від здійснення підприємницької діяльності протягом 2013-2015 років, на дату отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок (листопад 2015 року) ОСОБА_5 не є фізичною особою - підприємцем, на думку відповідача поставку товару ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт», остання здійснювати як ФОП не могла.

Головна книга на підприємстві ведеться з 01.09.2015, що унеможливлює визначити залишки продукції по складу.

Посадовими особами ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» до перевірки не надані первинні бухгалтерські документи щодо оприбуткування ТМЦ, рух ТМЦ по складу, списання та використання ТМЦ.

Не можливо підтвердити факт транспортування ТМЦ, до перевірки не надані шляхові листи, товарно-транспортні накладні.

Крім того, слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Черніговській області листом № 3489/9/25-01-23-01 від 16.07.2018 до Головного управління ДФС у Луганській області направлено копії судово-почеркознавчих експертиз від 20.03.2018 № 587/588/18-24, № 1396-1398/18-24 та пояснення ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_5 не здійснювався підпис виданих нею первинних документів (рахунків-фактури, видаткових накладних).

Враховуючи всі вищевикладені обставини, вважає, що грошові кошти, перераховані зі спеціального рахунку ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» на рахунок ОСОБА_5 без фактичного отримання товару, вважаються як використані не за цільовим призначенням.

Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_8 зазначив, що у періоді з 01.11.15 по 30.11.15 - ОСОБА_7 -директор, головний бухгалтер ТОВ «ВВ Транс», (адреса мешкання 91057, АДРЕСА_1)

Згідно з ІС «Податковий блок» «Реєстрація платників податків», ФОП ОСОБА_7 зареєстрований у Центральному відділенні Луганської ОДПІ з 16.06.2014, доходи від здійснення підприємницької діяльності не декларувались, податкова звітність не подавалась. За перевіряємий період інформація щодо найманих працівників відсутня.

На дату отримання доходу (листопад 2015 року) ОСОБА_7 зареєстрований як фізична особа - підприємець.

Під час перевірки ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не надано жодного первинного бухгалтерського документу по взаємовідносинам з ОСОБА_7, а саме: договір, видаткові накладні на придбання товару, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, копію документа, що підтверджує державну реєстрацію як суб'єкта підприємницької діяльності - для самозайнятих осіб (фізичних - осіб підприємців), а факт виплати доходів підприємством фізичній особі підтверджено випискою банку, що слідує що підприємство в даній ситуації виступає податковим агентом.

Також, громадянину ОСОБА_9 (рнокпп НОМЕР_2) в жовтні 2015 року з розрахункового рахунка ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» було перераховано кошти у сумі 80 000,00 грн. За даними звітності за формою 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку» за IV квартал 2015 року ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не відображено нарахований/виплачений дохід ОСОБА_9

Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплаченого доходу №12342 від 07.02.2018, даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань громадянин ОСОБА_8 (рнокпп 8) за рішенням власника з 23.07.2015 припинив підприємницьку діяльність).

На дату отримання доходу (жовтень 2015 року) ОСОБА_8 не є фізичною особою - підприємцем.

Під час перевірки ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не надано жодного документа по взаємовідносинам з громадянином ОСОБА_8, а саме: договір, видаткові накладні на придбання товару, акти виконаних робіт, копію документа, що підтверджує державну реєстрацію як суб'єкта підприємницької діяльності - для самозайнятих осіб (фізичних - осіб підприємців).

Таким чином, на думку представника відповідача, за результатами перевірки встановлено порушення ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» вимог підпунктів 164.1.1 та 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпунктів 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 та абзацу «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України, в результаті чого заниженно податок на доходи фізичних осіб, який підлягав сплаті до бюджету у сумі 1960659,60 грн, в тому числі: за жовтень 2015 року в сумі 56564,00 грн, за листопад 2015 року в сумі 1205886,14 грн, за грудень 2015 року в сумі 698 209,46 грн.

Щодо несвоєчасної сплати та перерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб зазначив, що при перевірці господарських договорів ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» встановлено надання фінансової допомоги громадянами ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Погашення позики громадянам ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 здійснювалось шляхом видачі коштів з каси підприємства та перерахування на розрахункові рахунки позичальників.

Дані операції не відображені в бухгалтерському обліку, а саме: не вівся аналітичний облік за кожним дебітором (юридичною чи фізичною особою), за видами заборгованості, термінами її виникнення й погашення. На початок перевіряємого періоду заборгованість встановити не можливо, у зв'язку з відсутністю головної книги, журналів-ордерів та оборотно-сальдових відомостей за період з 01.01.2015 по 31.08.2015.

Позивач надав лише договори безвідсоткової фінансової позики. Підтверджуючих документів про надходження грошових коштів до каси або на розрахунковий рахунок підприємство не надало.

Щодо неутримання та неперерахування до бюджету сум військового збору пояснив, що податковий агент - ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт», відповідно до п.п. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України повинен оподаткувати військовим збором дохід громадян ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ФОП ОСОБА_7 у загальній сумі 10852926,73 грн.

Враховуючи фактичні обставини, за розглядом акта перевірки та заперечень ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт», з урахуванням вимог статті 102 ПК України, Головним управлінням ДФС у Луганській області були прийняті, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 21.03.2018: №3 про сплату 251089,0 грн податку на додану вартість та 4292391,65 грн штрафної (фінансової) санкції; № про сплату 2172594,67 грн податку з доходів фізичних осіб, штрафної (фінансової) санкції у сумі 1600307,25 грн та пені в сумі 866634,61 грн; № про сплату 164687,97 грн військового збору, штрафної (фінансової) санкції у сумі 121460,98 грн та пені в сумі 66247,08 грн.

Податкові повідомлення-рішення на адресу ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» були направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення 91 та отримані платником податків 26.03.2018.

Зауважив, що постановою Новопсковського районного суду від 18.04.2018 ЄУ 420/386/18 провадження № 3/420/95/18 (яка набрала законної сили 02.05.2018) визнано ОСОБА_10 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1, ч.1 ст.163-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Даною постановою підтверджено порушення позивачем порядку ведення податкового обліку в частині заниження податку на додану вартість, порядку нарахування утримання та сплати військового збору, порядку нарахування утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб.

З огляду на викладене, вважає, що ГУ ДФС у Луганській області, як суб'єкт владних повноважень, під час проведення перевірки позивача, діяло відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих прав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» зареєстроване в якості юридичної особи, , місцезнаходження: Новопсковський район Луганської області, смт. Новопсков, вул. Карла Маркса, буд. 198, перебуває на обліку в Старобільськіій ОДПІ (Новопсковське відділення) (т.1 а.с.45-50).

Контролюючим органом на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77, ст.79 ПК України, п.2 ст.13 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та згідно з планом-графіком документальних перевірок на 1-й квартал поточного року, та відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 11.01.2018, проведена документальна планова невиїзна перевірка ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, а також єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 16.02.2018 №124/12/32-14-13-36526682 (т.1 а.с.198-254).

Згідно акта від 16.02.2018 №124/12/32-14-13-36526682 перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема:

- п.п. «а» п.198.1 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201, п. 44.1 ст. 44, п.п. 14.1.191, 14.1.202 п. 14.1 ст.14 ПК України, ст. 264 Господарського кодексу України, ст.ст. 1 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік в Україні», в частині заниження податку на додану вартість по загальній податковій декларації на суму 251089 грн, у тому числі за листопад 2016 року на 1256 грн, за жовтень 2017 року на 149396 грн, за листопад 2017 року на 100437 грн та завищення від'ємного значення за жовтень 2017 року у сумі 100437 грн;

- п. 2, п. 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках, п. 209.2 ст. 209, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, ст. 264 Господарського кодексу України в частині нецільового використання грошових коштів зі спеціального рахунку підприємства у сумі 4229619,40 грн;

- п.п. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 та абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб, який підлягав сплаті до бюджету у 2159668,33 грн, у тому числі за жовтень 2015 року в сумі 224719,00 грн, за листопад 2015 року в сумі 1236739,87 грн, за грудень 2015 року в сумі 698209,46 грн;

- п.п. 164.1.1 та 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.1. та 168.1.2 п. 168.1 ст.168 та абз. «а» п. 176.2 ст. 176, п. 289.3 ст. 289 ПК України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за орендні земельні ділянки (паї) за 2015 рік у сумі 18940,46 грн;

- п.п.168.1.2 та 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України у частині несвоєчасної сплати та перерахування не в повному обсязі до бюджету сум самостійно нарахованого (утриманого) податку на доходи фізичних осіб в сумі 17576,03 грн, в тому числі по періодам: за січень 2015 року в сумі 2494,11 грн, за лютий 2015 року в сумі 2444,41 грн, за березень 2015 року в сумі 2872,70 грн, за квітень 2015 року в сумі 2983,11 грн, за травень 2015 року в сумі 3220,19 грн, за червень 2015 року в сумі 3561,51 грн;

- п.п. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 та абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, в результаті чого занижено військовий збір, який підлягав сплаті до бюджету у сумі 164687,97 грн, в тому числі по періодам: за жовтень 2015 року в сумі 17265,00 грн, за листопад 2015 року в сумі 93117,53 грн, за грудень 2015 року в сумі 54305,44 грн;

- п.п. 168.1.2 та 168.1.5 п. 168.1 ст.168, абз. «а» п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України у частині несвоєчасної сплати та перерахування не в повному обсязі до бюджету сум самостійно нарахованого (утриманого) військового збору осіб в сумі 1908,52 грн, в тому числі по періодам: за січень 2015 року в сумі 306,11 грн, за лютий 2015 року в сумі 291,47 грн, за березень 2015 року в сумі 298,00 грн, за квітень 2015 року в сумі 309,45 грн, за травень 2015 року в сумі 334,04 грн, за червень 2015 року в сумі 369,45 грн.

Позивачем 03.03.2018 було надіслано на адресу відповідача заперечення до акта перевірки, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у Луганській області залишено без змін висновки акта перевірки (т.1 а.с.51-73).

На підставі акта перевірки від 16.02.2018 відповідачем 21.03.2018 були винесені відносно позивача податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 4639536,53 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням складає - 2172594,67 грн, штрафна санкція - 1600307,25 грн, пеня - 866634,61 грн;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені 352,00 грн та 396,03 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням склала 164687,97 грн, штрафна санкція - 121460,98 грн та пеня - 66247,08 грн;

- №3 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість 14010100 на суму 4543480,65 грн, з яких сума за податковим зобов'язанням складає 251089,00 грн, штрафна санкція - 4292391,65 грн.

З прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, а також висновками акта перевірки позивач не погодився та 05.04.2018 за вих.№ 51надав скаргу до ДФС України (т.1 а.с.74-80).

Листом від 25.04.2018 за №14346/6/99-99-11-01-01-25 ДФС України продовжило строк розгляду скарги до 08.06.2018. Рішенням ДФС України від 30.05.2018 №18830/6/99-99-11-01-01-25 податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення (т.1 а.с.82-87).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (тут та надалі норми податкового кодексу наведено в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

При цьому законодавцем передбачається реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як визначено частиною першою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З огляду на викладене, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Скірос» та ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» 17.10.2017 було укладено договір поставки №17/10/2017, за яким позивач придбав мінеральні добрива (нітроамофос та амофос (т.1 а.с.101-102)).

З акта перевірки вбачається, що постачальником складено податкові накладні від 20.10.2017 №79152 на загальну суму 384000 грн, у тому числі ПДВ 64000 грн та №79151 на загальну суму 670000,2 грн, у тому числі ПДВ 111666,7 грн (код товару згідно з УКТ ЗЕД - 3103), що не заперечується сторонами. До матеріалів справи відповідні податкові накладні не надано. Згідно з товарною номенклатурою УКТ, нітроамофос та амофос належить до комплексних добрив, у зв'язку з чим вказаний товар відноситься до коду УКТ ЗЕД 3105 «Добрива мінеральні або хімічні із вмістом двох чи трьох поживних елементів азоту, фосфору та калію».

Операція з придбання позивачем добрив у ТОВ «Скірос» відображена в бухгалтерському обліку на підставі первинних документів: видаткова накладна від 20.10.2017 року №ВН-00000165 кількість - 50 т на суму 670000,20 грн, від 20.10.2017 року №ВН-00000167 кількість - 40 т, на суму 384000 грн (т.1 а.с.103-105).

На підтвердження перевезення вантажу позивачем надано товарно-транспортні накладні від 20.10.2017 року №10, від 23.10.2017 року №12, від 24.10.2017 року №13 та від 25.10.2017 року №15 (т.1 а.с.106-109).

Відповідно до товарно-транпортних накладних перевезення вантажу здійснено водієм ОСОБА_6, який є найманим працівником ФОП ОСОБА_20

Разом з тим, дата відвантаження амофосу в кількості 50 т у видатковій накладній №ВН - 00000165 та нітроамофосу в кількості 40 т у видатковій накладній ВН-00000167 вказана 20.10.2017, але перевезення здійснювалось 23.10.2017 згідно з ТТН №12 (амофос 25 т), 24.10.2017 згідно з ТТН №13 (нітроамофос 30 т), 25.10.2017 згідно з ТТН №15 (нітроамофос 10 т). Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, товар фактично зберігався на складах ТОВ «Скірос», однак документи на підтвердження зазначених доводів до матеріалів справи не надано.

Одночасно суд вважає сумнівним можливість подолання одним водієм ОСОБА_6 шляху смт.Новопсков - м.Київ - смт. Новопсков, вважаючи на відстань та час у дорозі три дні поспіль (23-25 жовтня). Крім того, товарно-транпортні накладні не містять повної адреси навантаження товару; не зазначено документ (довіреність), за яким відбувся відпуск товару; відсутнє зазначення загальної суми відпущеного товару.

Розрахунки за придбані добрива не відбувались, станом на 31.12.2017 згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 існує заборгованість ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» перед ТОВ «Скірос» у сумі 1054 тис грн, що не заперечувалось представником позивача.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.10.2017, ТОВ «Скірос» зареєстроване 05.01.2017, основний вид дільності - дiяльнiсть у сферi бухгалтерського облiку й аудиту; консультування з питань оподаткування (т.3 а.с.185-190).

Аналізом наданих позивачем первинних документів судом не встановлено документального підтвердження щодо оприбуткування, складування та використання в господарській діяльності отриманих від ТОВ «Скірос» амофосу і нітроамофосу в мішках. Сертифікати якості або паспорти з відміткою ОТК виробника позивачем не надано як до перевірки, так і до матеріалів справи, що не дає можливості встановити ланцюг постачання амофосу та нітроамофосу в мішках від постачальників (виробників) на адресу ТОВ «Скірос», що, в свою чергу, свідчить про відсутність факту отримання ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» амофосу та нітроамофосу в мішках саме від ТОВ «Скірос».

Крім того, судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Стил Форт» (код за ) 23.10.2017 було укладено договір купівлі-продажу №2310-2017, за яким позивач придбавав аміачну селітру (т.1 а.с.97).

Відповідно до умов договору продавець зобов'язується передати покупцеві мінеральні добрива (далі товар), перелік, ціна та кількість яких зазначена в п. 2.1. Загальна сума договору складає 445000 грн (чотириста сорок п'ять тисяч грн 00 коп), в тому числі ПДВ 20% - 74166,67грн. Доставка товару здійснюється за рахунок покупця власним автотранспортом або автотранспортом третіх осіб. Оплата за товар за цим договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Згідно акта перевірки постачальником складено податкові накладні від 27.10.2017 №519 на загальну суму 106800 грн, у тому числі ПДВ 17800 грн; №517 на загальну суму 106800 грн, у тому числі ПДВ 17800 грн; №518 на загальну суму 106800 грн, у тому числі ПДВ 17800 грн; та №520 на загальну суму 124600 грн, у тому числі ПДВ 20766,67 грн (код товару згідно з УКТ ЗЕД - 3102). До матеріалів справи відповідні накладні не надано. На відвантаження продукції складені видаткова накладна від 27.10.2017 №2710-2017 на загальну суму 445000 грн, кількість 50 т.

З товаро-транспортних накладних на перевезення товару від 27.10.2017 року №16, від 30.10.2017 року №19, що перебувають в матеріалах справи вбачається, що в них не зазначена повна адреса навантаження товару; дата відвантаження аміачної селітри в кількості 50 т у видатковій накладній №2710-2017 вказана - 27.10.2017, тоді як перевезення здійснювалось відповідно до ТТН - 27 та 30 жовтня 2017 року. Також при заповненні ТТН не зазначено документ (довіреність), за яким відбувся відпуск товару, не вказана загальна сума відпущеного товару.

Розрахунки за придбану аміачну селітру не проведені, станом на 31.12.2017 року згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 існує заборгованість ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» перед ТОВ «Стил Форт» у сумі 445 тис грн, що також не заперечувалось представником позивача.

Таким чином, аналізом наданих позивачем в ході судового розгляду справи первинних документів не встановлено документального підтвердження щодо оприбуткування, складування та використання в господарській діяльності отриманої від ТОВ «Стил Форт» аміачної селітри. Сертифікати якості на аміачну селітру також не надані позивачем до матеріалів справи, що позбавляє можливості встановити ланцюг постачання аміачної селітри від постачальників (виробників) на адресу ТОВ «Стил Форт», що, в свою чергу, свідчить про відсутність факту отримання ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» аміачної селітри саме від ТОВ «Стил Форт».

Суд критично оцінює надані під час судового засідання представником позивача документи на підтвердження використання в діяльності позивача отриманих від контрагентів добрив та інших матеріалів, оскільки, по-перше, вказані документи не надавалися позивачем ані під час проведення перевірки, ані під час адміністративного оскарження прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень. Крім того, матеріали справи не містять документів про рух матеріальних цінностей (звіти про рух матеріальних цінностей, акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, матеріальні звіти (форми № М-19), книги обліку товарів, книги складського обліку товарів, відомості витрати кормів тощо). Надані ж позивачем копії актів про приймання матеріалів форми № М-7, лімітно-забірні картки, форми № М-8, картки складського обліку матеріалів форми М-12 не спросутовують вищеперелічені обставини.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на вирок Солом'янського районного суду м.Києва від 20.09.2018 у справі №1-кп/760/17429/18, оскільки зазначеним вироком визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України ОСОБА_4, який, згідно вироку підписав реєстраційні документи ТОВ «Стил Форт» з метою придбання даного підприємства, а саме: протокол №1 загальних зборів ТОВ «Стил Форт» від 29.11.2017 та договір «№1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Стил Форт» від 29.11.2017.Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що господарські взаємовідносини позивача із ТОВ «Стил Форт» мали місце у жовтні 2017 року, договір купівлі-продажу підписано від ТОВ «Стил Форт» ОСОБА_21 (т.1 а.с.97, т.3 а.с.207-208).

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ОСОБА_5, суд зазначає, що підпунктом 209.2.3 п. 209.2 ст. 209 ПК України передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування суми податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не підлягають сплаті до бюджету та повністю залишаються в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг. Зазначені суми коштів акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на таких рахунках у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №11 (далі Порядок №11), сільськогосподарське підприємство у разі обрання спеціального режиму оподаткування відкриває протягом одного звітного (податкового) періоду спеціальний рахунок (поточний рахунок із спеціальним режимом використання) в порядку, визначеному Національним банком, за умови подання засвідченої органом державної податкової служби копії свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Суми податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не підлягають сплаті до бюджету та повністю залишаються в розпорядженні відповідного сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг.

Згідно з абз. 2 п. 3 Порядку №11 сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг), перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунку на спеціальний рахунок у строки, встановлені ст. 203 ПКУ для перерахування суми податку на додану вартість до державного бюджету (протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 ПКУ для подання податкової декларації).

П. 4 Порядку №11 передбачено, що суми податку на додану вартість, що акумулюються на спеціальному рахунку, зокрема, вкористовуються сільгосппідприємством відповідно до п. 209.2 ст. 209 ПК України.

У разі нецільового використання сум податку на додану вартість сільгосппідприємство несе відповідальність відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що 01.10.2015 позивачем було укладено договір поставки №63 з ФОП ОСОБА_5 (т.1 а.с.110). Згідно умов договору постачальник передає у власність, а покупець приймає та сплачує продукцію.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» частково розрахунки з ОСОБА_5 були здійснені зі спеціального рахунку. Згідно з виписками по рахунку ТОВ «Сільськогосподарський Агространдарт» на банківський рахунок ОСОБА_5 було перераховано грошові кошти в сумі 5 324 459,61 грн та 4 135 153,48 грн. Виписка банку за період 01/11/2015-30/11/2015 зазначена в п. 3.1.2.2.2. акта перевірки. Рух грошових коштів (видаток) по розрахунковому рахунку ОСОБА_5 наведено у додатку 8 до акта перевірки.

В ході судового розгляду справи представником позивача надано до матеріалів справи первинні бухгалтерські документи по взаємовідносинам з громадянкою ОСОБА_5, які в свою чергу не надавалися під час перевірки, зокрема: видаткові накладні, рахунки-фактури та товарно-транспортні накладні (т.1 а.с.110-156).

Разом з тим, актом перевірки підтверджено, що на підставі даних головних книг, бухгалтерських рахунків №631 «розрахунки з постачальниками та підрядниками» та №311 «Банк», а також оборотно-сальдових відомостей та виписок банку про руху коштів по розрахунковим рахункам за перевіряємий період, громадянці ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_1) в листопаді 2015 року з розрахункових рахунків підприємства було перераховано кошти у сумі 9 459 613,09 грн.

За даними звітності формою 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку» за IV квартал 2015 року ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не відобразило нарахований/виплачений дохід ОСОБА_5 Зазначені доводи позивачем не спростовано у судовому засіданні.

До того ж, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань громадянка ОСОБА_5 за рішенням власника з 20.07.2015 припинила підприємницьку діяльність (т.3 а.с.170-173).

Отже, на дату отримання доходу у листопаді-грудні 2015 року ОСОБА_5 не була фізичною особою - підприємцем.

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року №755-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи, або її відокремленого підрозділу, фізичної особи - підприємця від час провадження ними господарської діяльності, а також для відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_5 20.07.2015 подано заяву про припинення підприємницької діяльності, згідно поданих декларацій остання не отримувала доходи від здійснення підприємницької діяльності протягом 2013-2015 років, на дату отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок у листопаді 2015 року ОСОБА_5 не була фізичною особою - підприємцем, суд приходить до висновку про неможливість поставки товару ФОП ОСОБА_5 на адресу ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт».

При цьому суд зазначає, що головна книга на підприємстві ведеться з 01.09.2015, що унеможливлює визначити залишки продукції по складу.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що із судово-почеркознавчої експерти від 20.03.2018 № 587/588/18-24, № 1396-1398/18-24 та пояснень ОСОБА_5, наданих на адресу відповідача слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Черніговській області листом № 3489/9/25-01-23-01 від 16.07.2018, копії яких перебувають в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_22 не здійснювався підпис виданих нею первинних документів (рахунків-фактури, видаткових накладних (т.2 а.с.107-123).

Враховуючи вищевикладені обставини, грошові кошти у сумі 4135153,48 грн перераховані зі спеціального рахунку ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» на рахунок ОСОБА_5 без фактичного отримання товару, є такими, що використані не за цільовим призначенням.

Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_8, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 01.10.2015 між ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» був укладений договір поставки №4 (т.1 а.с.157).

З акта перевірки вбачається, що позивачем на картковий рахунок ОСОБА_7 перераховано грошові кошти, де у платіжних документах у графі «призначення платежу» вказано «за товар», назва товару не зазначена. ФОП ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_3) згідно з виписками по рахунку, ТОВ «Сільськогосподарський Агространдарт» перераховано кошти у сумі 94465,92 грн та 77 847,72 грн.

На дату отримання доходу у листопаді 2015 року у сумі 172313,64 грн ОСОБА_7 зареєстрований як фізична особа - підприємець (т.3 а.с.168169).

Позивачем до матеріалів справи на підтвердження господарских операцій із ФОП ОСОБА_7 надано рахунки-фактури, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні.

Разом з тим, в ході перевірки встановлено, що в головній книзі та оборотно-сальдовій відомості по дебету рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками» в листопаді 2015 року сума 172313,64 грн проведена не була.

Крім того, громадянину ОСОБА_9 (рнокпп НОМЕР_2) в жовтні 2015 року з розрахункового рахунка ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» було перераховано кошти у сумі 80 000,00 грн. За даними звітності за формою 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку» за IV квартал 2015 року ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не відображено нарахований/виплачений дохід ОСОБА_9

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань громадянин ОСОБА_8 за рішенням власника з 23.07.2015 припинив підприємницьку діяльність (т.3 а.с.209-210).

Отже, на дату отримання доходу у жовтені 2015 року у сумі 80 000,00 грн ОСОБА_8 не є фізичною особою - підприємцем.

Під час перевірки ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» не надано документи по взаємовідносинам з громадянином ОСОБА_8 Не надано відповідні документи і під час розгляду справи.

В журналах ордерах по рахунках 377 (розрахунки з іншими дебіторам) та 372 (розрахунки з підзвітними особами) та оборотно-сальдових відомостях, взаємовідносини з ОСОБА_8 не відображено, що підтверджує відсутність поставки товару від вище наведеної фізичної особаи та відсутність заборгованості з ним.

За наведених обставин, суд погоджується із висновком контролюючого органу щодо порушення ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» вимог підпунктів 164.1.1 та 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпунктів 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 та абзацу «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України, в результаті чого заниженно податок на доходи фізичних осіб, який підлягав сплаті до бюджету у сумі 1960659,60 грн, в тому числі: за жовтень 2015 року в сумі 56564,00 грн, листопад 2015 року - 1205886,14 грн та грудень 2015 року -698 209,46 грн.

Щодо несвоєчасної сплати та перерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Підпунктом 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.2 п. 168.1 ст.168 ПК України визначено, що податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПК України передбачено, що якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Згідно з п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

При перевірці господарських договорів ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» встановлено надання фінансової допомоги громадянами ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 (т.1 а.с.166-172).

Погашення позики громадянам ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 здійснювалось шляхом видачі коштів з каси підприємства та перерахування на розрахункові рахунки позичальників.

Актом перевірки встановлено, що згідно виписки по рахунку ТОВ «Сільськогосподарський Агространдарт» на банківський рахунок ОСОБА_9 було перераховано грошові кошти у сумі 390 000,00 грн; на банківський рахунок ОСОБА_12. - 88000,00 грн; ОСОБА_11 - 128000,00 грн; ОСОБА_15 - 50000,00 грн; ОСОБА_14 - 50000,00 грн.

Згідно видаткових касових ордерів ТОВ «Сільськогосподрський Агростандарт» з каси товариства видані кошти ОСОБА_15 видатковий касовий ордер №59 від 11.12.2015 в сумі 80000,00 грн поворотної фінансової допомоги та видатковий касовий ордер №60 від 11.12.2015 в сумі 70000,00 грн поворотної фінансової допомоги.

Разом з тим, дані операції не відображені в бухгалтерському обліку, а саме: не вівся аналітичний облік за кожним дебітором, за видами заборгованості, термінами її виникнення й погашення, що не спростовано належними та допустимими доказами позивачем в ході судового розгляду справи.

На початок перевіряємого періоду станом на 01.01.2015 року по рахунку №377 «Розрахунки з іншими дебіторами» по ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» заборгованість встановити не можливо, у зв'язку з відсутністю головної книги, журналів-ордері та оборотно-сальдових відомостей по рахунках №377, 685 та 55 за період з 01.01.2015 по 31.08.2015.

Станом на 01.09.2015 року по рахунку №377 «Розрахунки з іншими дебіторами» та рахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами» та рахунку 55 «Інші довгострокові зобов'язання» за даними головної книги ТОВ «Сільськогосподрський Агростндарт» заборгованість відсутня.

Отже, наявними матеріалами справи доводи контролюючого органу щодо заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, який підлягав сплаті до бюджету у сумі 168155,00 грн не спростовано.

За наведених обставин, суд вважає також, що в спірних відносинах ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» як податковий агент відповідно до п.п. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України, повинен оподаткувати військовим збором дохід громадян ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ФОП ОСОБА_7

Щодо оподаткування військовим збором доходу за орендовані земельні паї громадян в сумі 126271,12 грн, суд зазначає, що дані висновки позивачем не оскаржуються та на теперішній час дана заборгованість погашена позивачем у повному обсязі.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ «Сільськогосподарський Агростандарт» у повному обсязі.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати зі плати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарський Агростандарт" до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 26 листопада 2018 року.

Суддя К.Є. Петросян