Справа № 461/5776/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2775/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Улицького В.З.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.10.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил (суддя суду І інстанції: Волоско І.Р., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 09 хв. 10.10.2018р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 11.10.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

07.08.2018р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 31.07.2018р. в справі про порушення ним митних правил № 3825/20900/18; закрити провадження в справі про порушення ним митних правил № 3825/20900/18 (а.с.1-5).

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10.10.2018р. заявлений позов задоволено; скасовано постанову від 31.07.2018р. в справі про порушення митних правил № 3825/20900/18, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу /МК/ України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., та закрито справу про адміністративне правопорушення (а.с.37-40).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Львівська митниця ДФС, яка покликаючись на невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в кінцевому підсумку призвело до невірного вирішення спору, просить судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.63-66).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно фактичних обставин справи позивач перевищив термін митного режиму транзиту більше ніж на 10 діб, через що вказані дії містять ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Висновки суду щодо пропуску строку накладення стягнення не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки допущене ОСОБА_2 порушення носить триваючий характер і фіксується шляхом складання протоколу про порушення митних правил.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримані вимоги ст.192 МК України і своєчасно повідомлено митний орган про обставини, які перешкоджають своєчасному вивезенню транспортного засобу.

Окрім цього, вказане правопорушення є триваючим порушенням, позивачем повідомлено відповідача 28.09.2017р. про неможливість вивезення автомобіля, а постанова в справі про порушення митних правил винесена 31.07.2018р., тобто, з пропуском строку накладення адміністративного стягнення.

Також 23.04.2018р. позивач звертався до органів Національної поліції з приводу крадіжки його особистих речей, в тому числі реєстраційного талону на ввезений автомобіль, однак такий факт не підтверджує вчинення відносно позивача злочинних дій, при цьому є відсутнім судове рішення по цих обставинах, а тому такий доказ судом до уваги не приймається.

Із урахуванням наведеного, правовою підставою для задоволення заявленого позову судом визначено п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів вважає, що правові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК є відсутніми. Разом з тим, позиція апеляційного суду щодо правових підстав для задоволення позову є відмінною від висновків суду першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, о 13 год. 06 хв. 24.09.2017р. в режимі «транзит» через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС позивачем ввезено на територію України транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Фольксваген Гольф», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Литва).

Термін вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України завершився 29.09.2017р. (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці) або 04.10.2017р. (у разі переміщення в зоні діяльності різних митниць).

У встановлені строки позивач не вивіз ввезений транспортний засіб за межі митної території України.

28.09.2017р. позивач звернувся до Львівської митниці ДФС із заявою, в якій повідомив про неможливість своєчасного вивезення автомобіля через його несправності (а.с.11).

Згідно довідки ПП «Ліон-Транс» легковий автомобіль марки «Фольксваген Гольф», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, перебуває з 26.09.2017р. на ремонтних роботах у зв'язку із відсутністю запчастин, проводяться роботи по заміні двигуна і коробки передач (а.с.10).

Таким чином, ОСОБА_2 перевищив строк тимчасового ввезення автомобіля на митну територію України більше ніж на десять діб.

По причині наведеного, 26.06.2018р. відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 3825/20900/18 (а.с.15-17).

31.07.2018р. заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5 були розглянуті матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та винесено постанову в справі про порушення митних правил № 3825/20900/2018, якою останнього визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.7-8).

Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), зокрема згідно ч.1 ст.381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до приписів ст.ст.90 та 93 вказаного Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 зазначеного Кодексу встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту, які складають 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Із урахуванням наведених норм та фактичних обставин справи колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідачем доведено недотримання позивачем вищевказаних строків.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Звідси, підставами для звільнення особи від відповідальності у вказаних випадках є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затв. наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005р., обставинами непереборної сили слід вважати смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012р., аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Аналіз вищевикладених положень свідчить про те, що несправність транспортного засобу може розцінюватися як обставина непереборної сили, що є підставою для звільнення від відповідальності відповідно до ст.460 МК України. Проте, в такому випадку ця обставина повинна мати належне документальне підтвердження, оскільки з нею закон пов'язує настання юридичних наслідків.

При цьому колегія суддів звертає увагу на такі обставини.

Згідно з п.5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012р., якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

Із змісту заяви ОСОБА_2 від 28.09.2017р. убачається, що він повідомив про несправності двигуна і коробки передач, які об'єктивно перешкодили вивезенню автомобіля у встановлені строки за межі України; надана довідка ПП «Ліон-Транс» також розкриває зміст ремонтних робіт щодо усунення несправностей двигуна і коробки передач автомобіля, що унеможливлюють його експлуатацію (а.с.10).

Також до матеріалів справи долучені фотографії спірного автомобіля, з яких достовірно можливо встановити характер та об'єми здійснюваних ремонтних робіт (а.с.43-45).

Обставини перебування ввезеного автомобіля на ремонті не викликають сумніву, оскільки позивачем представлено належне документальне підтвердження цієї обставини; також про сумлінне дотримання митних правил свідчить попередня поведінка позивача щодо своєчасного повідомлення митного органу про технічні несправності автомобіля.

Звідси, позивачем доведено належними доказами факт тривалого ремонту автомобіля через несправність двигуна та коробки передач, а відтак така несправність транспортного засобу повинна розцінюватися як обставина непереборної сили, що є підставою для звільнення від відповідальності відповідно до ст.460 МК України.

Щодо висновків суду про порушення митницею строків притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, колегія суддів враховує, що приписами ст.467 МК України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Крім того, поняття триваючого правопорушення роз'яснюється листами Міністерства юстиції України № 22-34-1465 від 01.12.2003р., № 22-14-493 від 17.07.2007р.

Згідно вказаних листів триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винна особа безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, невивезення транспортних засобів, що перебувають в режимі тимчасового ввезення, за межі митної території, є триваючим правопорушенням, оскільки в цьому випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом, розглядуване правопорушення є триваючим.

Львівською митницею ДФС порушення митних правил виявлено 26.06.2018р., що зафіксовано у протоколі № 3825/20900/18 від 26.06.2018р. про порушення митних правил. При цьому, постанова у справі про порушення митних правил винесена 31.07.2018р., тобто, в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що факт поломки двигуна і коробки передач транспортного засобу підтверджується матеріалами справи і відповідачем не оспорюється. Така несправність виникла незалежно від волі позивача і спричинила пошкодження транспортного засобу, яке потребує тривалого часу і значних матеріальних затрат для відновлення можливості самостійного руху автомобілем. Його перевезення іншим транспортним засобом було неможливим через розбирання передньої частини автомобіля і відсутності двигуна.

Крім цього, є очевидним, в тому числі й для митниці, той факт, що в такому стані автомобіль не був би прийнятий митним органом жодної зарубіжної країни.

Наведене дає суду підстави для висновку, що в діях ОСОБА_2 є відсутньою така ознака складу порушення митних правил як вина, оскільки його умисел на порушення терміну транзиту чи протиправна необережність щодо дотримання цього строку не встановлені.

Про відсутність умислу свідчить факт реальної неможливості вивезення транспортного засобу до часу завершення його ремонту, про відсутність необережності - повідомлення позивачем митницю про поломку транспортного засобу, характер цієї поломки і неможливість транспортування автомобіля.

З огляду на такі обставини в діях ОСОБА_2 є відсутнім склад порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Таким чином, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ч.3 ст.470 МК України, а відтак заявлений позов про визнання протиправною і скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак помилково застосував норми матеріального права (не застосував закон, який підлягав застосуванню), через що оскаржуване рішення суду слід змінити в мотивувальній частині шляхом викладення дійсних мотивів задоволення позовних вимог (у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, підставою для закриття провадження у справі слід вважати п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто, відсутність події і складу адміністративного правопорушення).

В решті рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, ст.316, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.10.2018р. в адміністративній справі № 461/5776/18 змінити в частині мотивів задоволення заявленого ОСОБА_2 позову, виклавши такі в мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Дата складення повного судового рішення: 21.11.2018р.