Справа № 2040/7263/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 листопада 2018 р. № 2040/7263/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника відповідача - Фіщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛФ" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення № від 14 червня 2018 року про застосування штрафних санкцій в сумі 112293,57 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податковий орган під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення дійшов необґрунтованого висновку, що базується на помилкових доводах щодо порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом, розгляд адміністративної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області у наданому до суду письмовому відзиві, проти заявленого позову заперечував та зазначив, що встановлені контролюючим органом порушення, які були покладені в основу оскаржуваного в даній справі податкового повідомлення-рішення, належним чином зафіксовано в акті перевірки. Відтак, представником відповідача вказано, що під час проведеної камеральної перевірки встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних, що і слугувало підставою для застосування до підприємства штрафних санкцій відповідно до положень п.1201.1 ст.1201 Податкового кодексу України. Таким чином позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також представником позивача через канцелярію суду надано відповідь на відзив із викладенням власної правової позиції.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, із посиланням на неможливість прибуття у судове засідання через перебування у відпустці.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що вказане клопотання представника позивача є повторним, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності представника позивача належним чином повідомленого незалежно від причин неявки.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛФ", код ЄДРПОУ - 31633697, зареєстровано у встановленому законодавством порядку як суб'єкт господарювання юридична особа.

З матеріалів справи вбачається, що посадовою особою відповідача на підставі п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 та ст.76 Податковою кодексу України проведено камеральну перевірка з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних по Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ", результати якої оформлено у вигляді акту від 25.05.2018 року №7629/20-40-12-10-09/31633697 (а.с.15-21).

Зі змісту акту перевірки від 25.05.2018 року №7629/20-40-12-10-09/31633697 вбачається, що позивачем здійснена несвоєчасна реєстрація податкових та/або розрахунків коригування накладних відповідно до наведеної у акті таблиці 1 та таблиці 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено вимоги п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків акту перевірки від 25.05.2018 року №7629/20-40-12-10-09/31633697 дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за звітний період червень 2016 року, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2017 року, чим порушено абз. 14 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що позивачем було подано заперечення на акт перевірки.

На підставі висновків акту перевірки від 25.05.2018 року №7629/20-40-12-10-09/31633697 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2018 року, яким до позивача застосовано штраф у загальній сумі 120293,57 грн., в тому числі за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 56387,53 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі п'ять тисяч шістсот тридцять вісім грн. 75 коп., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 80279,97 грн. застосовано штраф в розмірі 20% у сумі шістнадцять тисяч п'ятдесят п'ять грн. 99 коп., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 132584,38 грн. застосовано штраф в розмірі 30% у сумі тридцять дев'ять тисяч сімсот сімдесят п'ять грн. 31 коп., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 127058,76 грн. застосовано штраф в розмірі 40% у сумі п'ятдесят тисяч вісімсот двадцять три грн. 50 коп. (а.с. 10).

Як вказано представником позивача у позові податкове повідомлення-рішення, прийняте контролюючим органом на підставі висновків акту перевірки від 25.05.2018 року №7629/20-40-12-10-09/31633697, позивачем було оскаржено до ДФС України, проте рішенням ДФС України від 21.08.2018 року №27079/6/99-99-11-03-01-25 скаргу позивача було залишено без задоволення.

Зі змісту адміністративного позову та наданих під час судового розгляду справи представником позивача пояснень встановлено, що позивач, заперечуючи проти правомірності прийняття контролюючим органом спірного у даній справі рішення, вказує на обставини того, що в супереч п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України був позбавлений участі у розгляді його заперечень на акт перевірки. Представником позивача вказано, що відповідачем протиправно проведено перевірку за період 2016 року за відсутності повноважень на її проведення, , а також зазначено, що камеральну перевірку контролюючим органом було проведено без врахування обставин того, що періоди попередньо проведеної перевірки збігаються із періодами даної перевірки. У позові представником позивача вказано на обставини того, що контролюючим органом здійснено невірне тлумачення положень Податкового кодексу України, оскільки посадовими особами відповідача не враховано, що всі податкові накладні, зазначені в акті перевірки як такі, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, насправді виписані ТОВ «СЛФ» на адресу «кінцевого покупця», а отже не підлягають наданню покупцям, що свідчить про звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію таких податкових накладних та розрахунків коригування. Крім того, представником позивача також вказано на обставини форс-мажору, а саме втрату бази бухгалтерських даних, програмного забезпечення для обміну податковими документами з ДФС та контрагента, що обумовилось втручанням 27.06.2017 року у роботу комп'ютерів підприємства комп'ютерного вірусу «Petya.A» та унеможливило здійснення своєчасної реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних до вересня 2017 року.

З огляду на вказані доводи, позивач вважає оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до положень п.14.1.60 ст.14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

При цьому, як визначено положеннями п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) /пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України.

Приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абз. 2 п.п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця.

Окрім того, згідно з абз. 4 п.п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника).

Отже, законодавець запровадив два виключення з загального правила складання (виписування) постачальником товарів (робіт, послуг) податкових накладних за кожною окремою господарською операцією, з яких до позивача підлягає застосуванню абз. 4 п.п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до абз. 1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Водночас, законом виокремлено і спеціальний випадок, що включений до абз. 4 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у силу дії якого, податкові накладні, що не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про те, що постачальник товарів (робіт, послуг) має безумовний обов'язок провести реєстрацію у межах визначених законом строків у Єдиному реєстрі податкових накладних і тих податкових накладних, котрі не надаються покупцю, і тих податкових накладних, котрі складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Строк для реєстрації визначено абз. 14 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України відповідно до якого останній складає: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Абзацом 15 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивачем фактично було здійснено реєстрацію податкових накладних, складених відповідно до положень абз. 4 п.п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, але після спливу визначеного законом строку.

Відповідальність за зазначене вище порушення визначена положеннями п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, якою передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

З аналізу вищевказаних норм Податкового кодексу України вбачається, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Отже, враховуючи наведене вище, слід дійти висновку, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України необхідною є наявність двох обов'язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 року у справі №816/1488/17.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що доводи представника позивача стосовно невірного тлумачення контролюючим органом положень Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Стосовно доводів представника позивача про позбавлення позивача участі у розгляді заперечень на акт перевірки, суд зазначає, що відповідно до положень Податкового кодексу України податковий орган не обмежено у розгляді заперечень на акт перевірки за відсутності платника податків.

Стосовно доводів представника позивача про обставини того, що камеральну перевірку контролюючим органом було проведено без врахування обставин того, що періоди попередньо проведеної перевірки збігаються із періодами даної перевірки, а також стосовно протиправного проведення перевірки за період 2016 року, за відсутності повноважень на її проведення, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріли справи в даному випадку посадовою особою відповідача було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, а отже вказана позивачем обставина не пов'язана із перевіряємим періодом на який посилається позивач, а стосується перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних, які не були пов'язані та не охоплювались попередніми перевірками. При цьому, суд зазначає, що доказів протилежного до суду учасниками справи не надано

Крім того, суд зазначає, що пунктом 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Підпунктом 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 102.1 ст. 102 податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Стосовно посилань представника позивача на обставини втручання у комп'ютерну систему вірусу, що унеможливило своєчасну реєстрацію податкових накладних, суд зазначає, що відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів втручання у комп'ютерну систему підприємства позивача комп'ютерного вірусу, а отже позивачем не надано до суду достатніх та належних доказів на підтвердження вказаної обставини.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Таким чином, позивачем до суду не надано, а також судом самостійно в рамках принципу офіційного з'ясування обставин у справі не встановлено обставин своєчасного подання для реєстрації податкових накладних.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що доводи представника позивача стосовно неправомірності та не обґрунтованості прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 14 червня 2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "СЛФ" визначено штраф 112293,57 грн., не знайшли свого підтвердження, а отже вказане рішення відповідача є таким, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ".

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" (62472, Харківська обл., Харківський р-он, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, б.223, кім. 8-10) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.