Справа № 0940/2160/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"22" листопада 2018 р. Справа № 0940/2160/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
13.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов`язання призначити йому пенсію за віком та зобов`язання здійснити пенсійні виплати з часу набуття ним права на пенсію, а саме з 14.07.2017.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 дану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом, серед іншого, надання (долучення) заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.
Ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 16.11.2018 також роз`яснено позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Суд, розглянувши вказану заяву та матеріали позовної заяви, перевіряючи поважність пропуску строку звернення до суду, зазначає наступне.
Аналіз архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/8231 від 10.07.2018, яку надано позивачу на його особисте звернення свідчить про те, що її зміст аналогічний з відомостями, про які зазначив відповідач у листі-відповіді від 27.11.2017 за №6533/03.
Тобто, дані, які відображені в довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/8231 від 10.07.2018, вже були предметом розгляду відповідача, та як наслідок, відповідач надав позивачу лист-відповідь 27.11.2017 за №6533/03. У вказаній відповіді відповідач повідомив позивача, серед іншого, про те, що ОСОБА_1 має право оскаржити відмову у призначенні пенсії в вищестоящому органі Пенсійного фонду або в судовому порядку.
Однак позивач оскаржив відмову відповідача від 27.11.2017, як уже встановлено судом, 13.11.018, подавши адміністративний позов до суду, тобто з пропуском строку звернення до суду.
Щодо поважності пропуску даного строку, суд також зазначає, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після спливу таких строків відносини вважаються стабільними.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).
Суд також відмічає, що за приписами статті 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Наведені правові норми містять в собі презумпцію знання закону, яка полягає в тому, що держава вправі вимагати від громадян, а останні повинні знати зміст законів, нормативно правових актів, що визначають їх правове становище, а також ніхто не може посилатися на незнання про дію нормативно правового акту, якщо такий був офіційно доведений до відома громадян.
Суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 2 статті 123 КАСУ передбачено, що якщо вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Як судом уже зазначалось, ОСОБА_1 оскаржує відмову відповідача від 27.11.2017, при цьому звернувся з даним позовом до Івано-Франківського окружного суду 13.11.2018, а тому, враховуючи встановлені обставини та враховуючи вищезазначені норми КАСУ, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даними позовними вимогами.
Пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.
Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 171, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов`язання до вчинення дій - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Кафарський В.В.