Справа № 825/1325/18 
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №825/1325/18 Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року

у справі №825/1325/18

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про:

- визнання неправомірною бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради в частині не відкорегування інформації в ЄДАРП про статус пільговика ОСОБА_3 з жовтня 2011 року, (зі статусу який передбачений ст.36-38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" на статус, який передбачений ст.20 Закону У країни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");

- зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради відкоригувати інформацію в ЄДАРП з жовтня 2011 року про пільговика ОСОБА_3, як особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, (вилучити інформацію з ЄДАРП про статус, який передбачений ст.36-38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та замінити даний період інформацією про статус, який передбачений ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");

- зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року позов задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради в частині не відкорегування інформації в ЄДАРП про статус пільговика ОСОБА_3 з жовтня 2011 року (зі статусу який передбачений ст.36-38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" на статус, який передбачений ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"). Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради відкоригувати інформацію в ЄДАРП з жовтня 2011 року про пільговика ОСОБА_3, як особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (вилучити інформацію з ЄДАРП про статус, який передбачений ст.36-38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та замінити даний період інформацією про статус, який передбачений ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, а Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради діяло в межах та у спосіб визначений законом.

Позивачем було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 перебувала на персоніфікованому обліку в Управлінні як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, до 01 жовтня 2011 року на підставі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастроф 1 категорії, серії НОМЕР_1, виданого Чернігівською обласною державною адміністрацією 30 вересня 2005 року, та вкладки до нього НОМЕР_2, виданої Чернігівською обласної державною адміністрацією 22 жовтня 2008 року, яка була дійсна до 01 жовтня 2011 року.

З 01 жовтня 2011 року підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг надання пільг ОСОБА_3 було зупинено.

Нова тимчасова вкладка НОМЕР_4 до вищезазначеного посвідчення була видана Чернігівською обласною державною адміністрацією тільки 01 березня 2016 року на виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі № 825/241/16, яка набрала законної сили 01 березня 2016 року. Відповідно до зазначеного рішення суду визнано протиправною бездіяльність Чернігівської обласної державної адміністрації в частині невидачі ОСОБА_3 вкладки у жовтні 2011 року та зобов'язано видати позивачу вкладку до посвідчення особи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, встановленого зразка на новий термін, згідно довідки МСЕК №1 серія АВ№0215292 від 10.11.2015.

На підставі цієї вкладки Управлінням була внесена інформація до ЄДАРП про пільговика ОСОБА_3 як особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, з 01 березня 2016 року.

Підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг надання пільг ОСОБА_3 було поновлено з 01 березня 2016 року.

Чернігівською обласною державною адміністрацією було прийнято рішення про видачу ОСОБА_3 вкладки НОМЕР_3 до зазначеного посвідчення із зазначенням дати видачі - 22 жовтня 2011 року, визнано недійсною вкладку НОМЕР_4 із датою видачі - 01 березня 2016 року.

08 листопада 2017 року вх. № 05/7969 вх. та № В-441 та ОСОБА_3 подала до відповідача заяву та надала копію зазначеного посвідчення, копію вкладки із датою видачі - 22 жовтня 2011 року та просила в розділі 11 персональної облікової картки форми « 1-пільга» виправити інформацію, зазначивши дату початку надання пільг з жовтня 2005 року.

Проте відповідачем не було здійснено дії направленні на відкорегування інформації в ЄДАРП про статус пільговика ОСОБА_3 з жовтня 2011 року, (зі статусу який передбачений ст.36-38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" на статус, який передбачений ст.20 Закону У країни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача ОСОБА_3, звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку про неправомірну бездіяльність відповідача, що виразилась у не відкорегування інформації в ЄДАРП про статус позивача як пільговика.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр) інформації про пільговика визначений Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №117.

Згідно з п.1 Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги Реєстр - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України.

Відповідно до п.2 Положення до Реєстру включається така інформація: загальні відомості про пільговика (прізвище, ім'я та по батькові, число, місяць, рік народження, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; адреса зареєстрованого місця проживання (або за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до п.4 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року N848; адреса фактичного місця проживання; склад сім'ї; характеристика житла; реквізити паспорта та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами він реально користується.

Пунктом 3 Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги встановлено, що Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у п.2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою « 1-пільга», в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Згідно з пунктом 4 Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги передбачено, що уповноважені органи з дотриманням вимог Закону України «Про інформацію» мають право: отримувати від пільговика документи, що підтверджують їх право на пільгу, проводити перевірку достовірності поданих документів, отримувати відомості від пільговиків, використовувати під час наповнення Реєстру інформацією з інших баз даних щодо персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги, надавати інформацію, яка міститься в Реєстрі, підприємствам та організаціям, що надають послуги, на запити та в межах їх компетенції.

Таким чином з аналізу норм Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги вбачається, що особа, яка віднесена до кола осіб, які мають право на пільги, що підтверджується належним документом, повинна бути внесена до вказаного Реєстру за відсутності будь-яких застережень і відповідний орган, до якого така особа звернулась, має вжити заходів щодо включення цієї особи до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 вересня 2018 року відповідачем внесені зміни до персональної облікової картки ОСОБА_3 та зазначено дату взяття на облік, та дату з якої мають надаватися пільги - 22 жовтня 2011 року, тобто дату видачі нової вкладки до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Водночас в персональній обліковій картці ОСОБА_3 містяться відомості щодо пільг, які не відповідають вимогам, стосовно її оформлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради відкоригувати інформацію в ЄДАРП з жовтня 2011 року про пільговика ОСОБА_3, як особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Нормами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачами в даному випадку не виконано.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача про відсутність правових підстав для здійснення коригування інформації в ЄДАРП про статус пілговика ОСОБА_3, оскільки відповідно до даних персональної облікової картки ОСОБА_3 вже були внесені дані та зазначено, що позивач має право на пільгу на підставі документу НОМЕР_5 дата видачі документа 28.09.2011, виданий МСЕК (ІІІ група інвалідності), тоді як в подальшому відповідно до даних персональної облікової картки відповідачем було неправомірно здійснено корегування та внесено дані щодо ОСОБА_3 та зазначено, що остання має право на пільги на підставі документа НОМЕР_5 з 10.11.2015 виданий МСЕК, що суперечить встановленим обставинам справи. В свою чергу відповідачем не було своєчасно здійснено належного коригування та внесення відповідно правильних даних до облікової карти позивача.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2018 року.