Справа № 566/1300/18
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№566/1300/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі: Гутюк С.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Млинівський районний суд Рівненської області з адміністративним позовом до Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, 31 серпня 2018 року біля 23 години на автодорозі поблизу села Ужинець Млинівського району, під час керування ОСОБА_1 транспортним засобом «PEUGEOT Partner», номерний знак НОМЕР_1, поліцейським УПП ОСОБА_3 було зупинено автомобіль та поставлено вимогу предявити документи. Підставу для зупинки поліцейський назвав відсутність освітлення однією лампочкою фари, яка перестала горіти під час руху в дорозі, тому можливості її замінити не було.

Після огляду реєстраційних документів на автомобіль та свідоцтва на право керування, поліцейський УПП ОСОБА_3 повідомив, що він, ОСОБА_1, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 6 ст.121 КУпАП. При цьому, його, пояснення (ОСОБА_1В.) про відсутність в його діях адміністративного правопорушення поліцейським при накладенні стягнення, до уваги не взяті.

Поліцейський УПП ОСОБА_3 виніс постанову серії ДП018 №8088011 від 31 серпня 2018 про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності та наклав на нього адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Вказану постанову отримано ним, позивачем, 22 вересня 2018 року рекомендованим поштовим листом за номером 6598/210.

Він, позивач, вважає незаконною постанову серії ДП018 №8088011 від 31 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.ч.1,6 ст.121 КУпАП, так як несправність виявилась у момент руху автомобіля, і ним, як водієм, були виконані вимоги п.31.5. ПДР - у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Зазначає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,6 ст.121 КУпАП України не доведена жодними доказами, що передбачено ст.251 КУпАП.

Просить суд скасувати постанову серії ДП018 №8088011 від 31 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на нього, ОСОБА_1, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.ч. 1,6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.ч. 1,6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, 16 листопада 2018 року, не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Розгляд справи просить провести за його відсутності.

(а.с.22)

Відповідачі, будучи повідомленими про час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з'явилися та не повідомили про причини своєї неявки, про що свідчить запис в журналі вихідної кориспонденції Млинівського районного суду Рівненської області.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з частинами 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 КАС України, та потреба заслухати свідка чи експерта відсутні, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши обставини справи, вважає, що позов підставний, підлягаючий до задоволення, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 від 31 серпня 2018 року підтверджується, що інспектором СРПП №1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 було складено постанову, згідно якої ОСОБА_1, керував транспортним засобом «PEUGEOT Partner», номерний знак НОМЕР_1, 31 серпня 2018 року о 21 годині 05 хвилин, с.Ужинець Млинівського району, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.6 ст.121 КУпАП.

(а.с.9)

Згідно ч.1, ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 31.4 Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3. Зовнішні світлові прилади: в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно пункту 31.5 Правил дорожнього руху України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Пунктом 9.9 Правил дорожнього руху України визначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена:

а) у разі вимушеної зупинки на дорозі;

б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар;

в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами;

г) на механічному транспортному засобі, що буксирується;

ґ) на механічному транспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком "Діти", що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки;

д) на всіх механічних транспортних засобах колони під час їх зупинки на дорозі;

е) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 9.11 Правил дорожнього руху України передбачено, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар:

а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил;

б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з позовної заяви позивачем ОСОБА_1 несправність виявилась у момент руху, і ним були виконанні вимоги п.31.5. Правил дорожнього руху України - вживав заходів для їх усунення, а також рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Крім цього, як стверджує ОСОБА_1, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, йому, ОСОБА_1, не розяснювались його права, передбачені ст.268 КУпАП, так як відомості щодо розяснення прав та обовязків в матеріалах справи відсутні.

Суд вважає, що доводи ОСОБА_1 в цій частині являються підставними, так як з копії постанови, яка долучена до матеріалів позовної заяви, вбачається, що відомості про розяснення прав та обовязків ОСОБА_1 відсутні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більше того, як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачі суду не надали.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачі взагалі не подали відзив на позовну заяву.

З вимог ст.77 КАС України вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень, відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 77 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідачі в судове засідання не з'явилися та будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надали, правомірність винесеної постанови суду не довели.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростосованих презумпцій факту.

Виходячи з встановлених обставин згідно пояснень позивача, які не були в порушення вимог ст. 77 КАС України спростовані відповідачем, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 2 КАС України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання постанови про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,6 ст.121 КУпАП, так як будь-яких обєктивних доказів про те, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, не вчинив дій передбачених вимогами п.31.5. Правил дорожнього руху України, а тому постанова серії ДПО18 №8088011 від 31 серпня 2018 року є неправомірною та незаконною, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 105, 160-163 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити повністю.

Постанову серії ДПО18 №8088011 від 31 серпня 2018 року, винесену інспектором СРПП №1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч.ч.1,6 ст.121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за постановою ДПО18 №8088011 від 31 серпня 2018 року закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повний текст рішення складено 20 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Млинівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура