Справа № 825/457/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/457/18 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмишиної О.М.,
суддів Пилипенко О.Є., Костюк Л.О.
за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу, -

У с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просила: скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування по факту завищених обсягів наданих послуг з харчування та порушень обліку продовольства у військовій частині» від 15.12.2017 № 859; скасувати абзац у висновках наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування по факту завищених обсягів наданих послуг з харчування та порушень обліку продовольства у військовій частині» від 15.12.2017 № 859, а саме: «молодшим сержантом ОСОБА_1 , яка з 23.09.2015 по 06.09.2016 виконувала обов`язки відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 і яким внаслідок порушення вимог пункту 2.13 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України (зі змінами)» від 26.05.2014 № 33 в частині не менше одного разу на квартал перевіряти в усіх підрозділах частини стан обліку особового складу та відповідність записів у документах, що посвідчують особу військовослужбовця, з фактичними обліковими даними, завдано державі збитки в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 7886,55 грн.».
В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідачем протиправно винесено оскаржуваний наказ в частині висновків щодо порушення нею ведення обліку особового складу, оскільки виконання обов`язків щодо перевірки та ведення обліку командиром військової частини на неї не покладалося. Також, позивач посилалася на те, що під час проведення службового розслідування було порушено її право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано абзац 5 висновків наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування по факту завищених обсягів наданих послуг з харчування та порушень обліку продовольства у військовій частині» від 15.12.2017 № 859, а саме: молодшим сержантом ОСОБА_1 , яка з 23.09.2015 по 06.09.2016 виконувала обов`язки відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 і яким внаслідок порушення вимог пункту 2.13 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України (зі змінами)» від 26.05.2014 № 33 в частині не менше одного разу на квартал перевіряти в усіх підрозділах частини стан обліку особового складу та відповідність записів у документах, що посвідчують особу військовослужбовця, з фактичними обліковими даними завдано державі збитки в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 7886,55 грн. В решті позову відмовлено.
Судове рішення умотивовано тим, що станом на момент проходження позивачем служби у військовій частині-польова пошта НОМЕР_2 , функціональні обов`язки відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу не були затверджені, а тому висновки викладені, в акті щодо порушення позивачем ведення обліку особового складу у штабі військової частини, не підтверджені жодними доказами.
Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що розслідуванням та незалежною перевіркою (аудитом) встановлено, що особи, яка б виконувала обов`язки начальника стройової частини відділення персоналу штабу у період скоєння порушень, а саме з 02.01.2016 по 24.02.2016 за наказом командира військової частини призначено не було, а тому звірку з продовольчою службою тилу відповідно до функціональних обов`язків мала проводити позивач.
Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно частини 2 ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції установлено, що позивач з 23.09.2015 по 06.08.2016 проходила службу у військовій частині НОМЕР_3 на посаді відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу.
У період з 18.09.2017 по 20.10.2017 у військовій частині НОМЕР_1 проведений аудит діяльності продовольчої служби, за результатами якого складено довідку від 23.10.2017 про проміжні результати аудиту відповідності діяльності продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 за період з 06.05.2015 по 18.09.2017, в якій встановлено невідповідність прийнятих командуванням військової частини НОМЕР_1 рішень щодо зарахування (зняття) особового складу на продовольче забезпечення, не забезпечення дотримання вимог нормативних документів.
За результатами службового розслідування 15.12.2017 складено акт проведення службового розслідування з метою встановлення причин і умов завищених обсягів наданих послуг з харчування та порушень обліку продовольства у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до змісту якого, зокрема, молодший сержант служби за контрактом ОСОБА_1 допустила факти несвоєчасного зняття військовослужбовців, які вибули із виконання завдань в зоні АТО в період, який підлягав дослідженню, з продовольчого забезпечення, що в свою чергу призвело до безпідставного витрачання коштів у наслідок завищення обсягів отриманих послуг у кількості 128 добових видач продовольства (д/в) на загальну суму 6316,80 грн. та які самовільно залишили військову частину в період, який підлягав дослідженню, з продовольчого забезпечення, що в свою чергу призвело до безпідставного витрачання коштів внаслідок завищення обсягів отриманих послуг у кількості 27 добових видач продовольства (д/в) на загальну суму 1569,75 грн., в зв`язку з чим порушив вимоги пункту 2.13 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333.
15.12.2017 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ про результати службового розслідування по факту завищених обсягів наданих послуг з харчування та порушень обліку продовольства у військовій частині НОМЕР_1 № 859, у пункті 2 якого начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 у відповідності до пункту 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95 наказано направити копію матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_4 для прийняття рішення щодо притягнення молодшого сержанта ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.
Уважаючи, вказаний наказ протиправним в частині висновків щодо допущення нею фактів несвоєчасного зняття військовослужбовців, які вибули із виконання завдань в зоні АТО та які самовільно залишили військову частину в період, який підлягав дослідженню, з продовольчого забезпечення, що в свою чергу призвело до безпідставного витрачання коштів у наслідок завищення обсягів отриманих послуг, позивач звернулася у суд із даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, як берегти державне майно. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Приписами абзацу другого пункту 1.2. Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 № 82 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 за № 385/8984 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Інструкція) передбачено, що службове розслідування проводиться у разі невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду.
Так, за наслідками проведення службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що з 23.09.2015 по 06.09.2016 позивач, виконуючи обов`язки відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , порушила вимоги наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України (зі змінами)» від 26.05.2014 № 33.
Однак, такі висновки відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 2.13 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333 (надалі Інструкція № 333) передбачено, що облік особового складу у штабі військової частини ведеться старшим помічником начальника штабу з кадрів та стройової частини (помічником начальника штабу з кадрів та стройової частини), який зобов`язаний, серед іншого, вести облік особового складу військової частини відповідно до вимог цієї Інструкції; не менше одного разу на квартал перевіряти в усіх підрозділах частини стан обліку особового складу та відповідність записів у документах, що посвідчують особу військовослужбовця, з фактичними обліковими даними, а результати перевірок заносити до журналу контролю за станом обліку особового складу.
Судом установлено, що особи яка б виконувала обов`язки старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини (помічником начальника штабу з кадрів та стройової частини) у період з 02.01.2016 по 24.02.2016 за наказом командира військової частини НОМЕР_1 призначена не було.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказує на те, що відповідно до функціональних обов`язків відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , які виконувала позивач, саме вона повинна була вести облік та контроль особового складу, який знаходиться на котловому забезпеченні частини (своєчасно вести та надавати на підпис добову відомість).
При цьому, відповідач посилається на функціональні обов`язки відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , затверджені начальником штабу першого заступника командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_3 26 грудня 2016 року.
Однак, судом установлено, що з 06.09.2016 позивача знято з котлового забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 с. Гончарівське Чернігівської області, що підтверджується копією наказу по стройовій частині командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 від 06.09.2016 № 222.
Тобто, станом на момент проходження позивачем служби у військовій частині-польова пошта НОМЕР_2 та на момент допущення, на думку відповідача, нею порушень, функціональні обов`язки відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу, на які посилається відповідач, не були затверджені.
При цьому, відповідачем ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час розгляду справи в апеляційному суді, не надано функціональних обов`язків, які були затверджені у період з 02.01.2016 по 24.02.2016 та які повинна була виконувати позивач, а також доказів ознайомлення з такими позивачем.
Відтак, висновки викладені, в акті щодо порушення позивачем покладених на неї функціональних обов`язків щодо ведення обліку особового складу у штабі військової частини, є необґрунтованими.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 34, 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М.Кузьмишина

Судді: О.Є. Пилипенко
Л.О.Костюк