Справа № 465/1696/17
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2018 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Максимович М.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №4 ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_4, ОСОБА_3 патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

23.03.2017 року позивач звернувся в з адміністративним позовом до суду до ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №4 ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_4, ОСОБА_3 патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, в якому після подання заяви про збільшення позовних вимог просив визнати дії інспектора Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_4 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №088716 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 протиправними та скасування постанови про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідності у справі про адміністративне правопорушення №450/59/17 за ч. 1 ст.130 КУпАП та судові витрати просив покласти на відповідача.

Ухвалою Франківський районний суд міста Львова 14.11.2018 рокупровадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №4 ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_4, ОСОБА_3 патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в частині позовної вимоги про скасування постанови про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідності у справі про адміністративне правопорушення №450/59/17 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрито.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26.12.2016 року о 22:45 год. інспектором роти №2 батальйону №4 ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №088716 за порушення правил дорожнього руху згідно якого передбачена відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.02.2017 року у справі про адміністративне правопорушення №450/59/17 його було визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП. Однак інспектором поліції ОСОБА_4 не було вжито необхідних заходів для встановлення даного факту порушення правил дорожнього рухута його належного фіксування і процесуального оформлення. Тому вважає, дії інспектором є протиправними, протокол складений з грубим порушеннями вимог чинного законодавства та процесуальних норм та є недійсним. Просить позов задоволити.

Відповідно до п. 10 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017 року), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (редакція від 07.01.2018 р.).

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні викладених у позові та до заяви про збільшення позовних вимог. Просять позов задовольнити.

Відповідно до ст. 163 КАС України відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Своїм правом відповідачі не скористалися, в судове засідання не зявилися і відзив на позов не надали.

Оскільки представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у Львівській області та відповідач інспектор Сташкевич А.М. у судове засідання, будучи належним чином повідомленні про день, час та місце слухання справи, не зявилися, а тому суд вважає, що справу слід слухати їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Встановлено, що 26.12.2016 року інспектор роти №2 батальйону №4 ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_4, склав протокол про адміністративне правопорушення сері АП2 №088716, відносно ОСОБА_1, за порушення п. 2.5. Правили дорожнього руху, згідно якого передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

З протоколу вбачається, що 26.12.2016 року о 21:45 год. у Львівській області Пустомитівському районі с.Холодновідка по вул.Кільцева,12 громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Пежо Експерт» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови т акоординації рухів). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.02.2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 06.03.2017 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП. Вказане рішення суду є остаточним та подальшому оскарженню не підлягає.

Стаття 6 у ч. 1 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що, мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п. 1 ч. 1. ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст 287 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 2 ст 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7тачастиною першою статті 287цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбаченихст.258 цього Кодексу.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення правчи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року по справ №760/9462/16-а (адміністративне провадження №К/9901/12359/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що відповідачем при складанні протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні дії, які розглядаються при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як зазначено вище, адміністративний протокол, складений відносно позивача за ч.1 ст.130 КУпАП, судом розглянутий.

Тобто, правомірності дій відповідача при його складанні була надана правова оцінка.

При цьому суд приймає до уваги, що у відповідності зі ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, зі змісту вищевказаних постанов суду вбачається, що інспектором патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача не було порушено прав останнього шляхом бездіяльності щодо не вчинення певних дій.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що інспектором надано позивачу можливість проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 28, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №4 ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_4, ОСОБА_3 патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Франківський районний суд м.Львова

Повне судове рішення складено 23.11.2018 року.

Суддя: Мартинишин М.О.