Справа № 591/2174/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа №591/2174/17

адміністративне провадження №К/9901/512/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 591/2174/17

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (далі - Департамент соцзахисту), Сумської міської ради (далі - Міськрада), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Керуюча компанія Домком Суми», про визнання дій неправомірними, відшкодування шкоди, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Департаменту соцзахисту

на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Грищенко О.В. та

ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Сіренка О.І., суддів Любчич Л.В., Спаскіна О.А., -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Департаменту соцзахисту щодо припинення виплати субсидії з лютого 2017 року;

- стягнути з Міськради матеріальну шкоду в розмірі 3167 грн 28 коп. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що для прийняття рішення про припинення надання субсидії ОСОБА_1 у відповідача не було законних підстав, оскільки не було подання про припинення надання субсидії від послуг ТОВ «Керуюча компанія Домком Суми», крім того, не було з'ясовано причини несплати позивачем як отримувачем субсидії обов'язкової частки витрат, та не було підстав припиняти виплату субсидії по всім надавачам послуг, оскільки заборгованість мала місце лише щодо оплати послуг ТОВ «Керуюча компанія Домком Суми». У зв'язку з тим, що протягом трьох місяців (з лютого по квітень включно) надання та виплата субсидії позивачу безпідставно не була поновлена, позивач змушений був сплачувати за отримані житлово-комунальні послуги у повному розмірі, чим йому завдана матеріальна шкода в розмірі зайво сплачених коштів 3 082 грн. 58 коп. Крім того, такими неправомірними діями відповідача Департаменту соцзахисту позивачеві завдана моральна шкода.

Зарічний районний суд м. Суми постановою від 09 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, частково задовольнив позовні вимоги:

- визнав протиправними дії Департаменту соцзахисту щодо припинення надання та виплати ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг;

- стягнув з Міськради в особі Департаменту соцзахисту на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 3082 гривні 58 коп., та на відшкодування моральної шкоди 1 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що у відповідача не було підстав для прийняття рішення про припинення надання позивачу субсидії, отже такі дії є протиправними. Вказаними протиправними діями позивачу завдана матеріальна шкода в розмірі сплачених ним коштів за три місяці - з лютого по квітень 2017 року за житлово-комунальні послуги, без урахування субсидії, виплату якої відповідач припинив протиправно, тобто в сумі 3 082 грн 58 коп.

14 грудня 2017 року Департамент соцзахисту звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що істотне значення має зміст документу, який надходить від житлово-комунальної організації та в якому міститься повідомлення обставин щодо не оплати житлово-комунальних послуг, а саме інформування про юридичний факт не оплати комунальних послуг, тому Департамент соцзахисту не заважаючи на відсутність у листі назви документа, а саме назви «подання» мав реагувати на вказане повідомлення третьої особи відповідно до вимог пункту 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення № 848).

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27 грудня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що позивач перебував на обліку в Департаменті соцзахисту як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2015 року (а.с.37-38).

14 лютого 2017 року ТОВ «КК Домком Суми» підготувало та 15 лютого 2017 року подало до Департаменту соцзахисту списки осіб, які не сплатили вартість фактично спожитої послуги, з урахуванням розміру призначеної субсидії, в січні 2017 року (а.с.46, 48). Як вбачається з цих списків, ОСОБА_1 має заборгованість по квартплаті в сумі 163 грн 41 коп. за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається із списків, поданих ТОВ «КК Домком Суми» за лютий 2017 року, заборгованість позивача в цих списках відсутня (а.с.49).

Заборгованість з квартплати за вказаною адресою погашена, згідно з квитанцією 24 лютого2017 року, в повному обсязі (а.с.45).

ОСОБА_1, дізнався з отриманої квитанції на оплату житлово-комунальних послуг про припинення надання йому субсидії, проте, жодних повідомлень про прийняте відповідачем з цього приводу рішення та підстави для його прийняття, позивач не отримував.

На свої звернення до Департаменту соцзахисту ОСОБА_1 отримав лист від 14 квітня 2017 року, з якого вбачається, що його звернення розглянуті. Повідомлено, що до Департаменту соцзахисту надійшов лист від 15 лютого 2017 року № 0225/17 від ТОВ «КК Домком Суми», згідно з яким підприємство вказало на несплату ОСОБА_1 вартості фактично спожитої послуги за грудень 2016 року, і як наслідок, департамент врахував вказану інформацію і припинив надання субсидії з лютого 2017 року. Роз'яснено, що для вирішення питання про призначення субсидії позивачу необхідно подати до Департаменту соцзахисту заяву та документи згідно з переліком (а.с.62-63).

Як вбачається з наданих позивачем копій листів та відповідей на них, позивач неодноразово протягом березня - травня 2017 року звертався до Департаменту соцзахисту із заявами про призначення субсидії, надавав до заяв всі необхідні документи, перелік яких передбачений Положенням № 848, проте, субсидія йому була надана лише в травні 2017 року (а.с.30-31, 39, 42-44, 52, 54, 55, 60, 62-63).

З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що за період з лютого по травень 2017 року, тобто до повторного надання позивачу субсидії після її припинення, позивачем сплачувалися житлово-комунальні послуги в повному обсязі, переплата, з урахуванням не призначеної субсидії, склала 3082 грн 58 коп. (а.с.23).

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) визначено Положенням № 848.

Згідно з пунктом 3 Положення № 848 призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Відповідно до пункту 15 Положення № 848 громадянам, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного і громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках та будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок власників житла (уповноважених ними органів) та підприємств, що надають комунальні послуги. Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісячно сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. У разі коли вартість фактично використаної послуги менша ніж обов'язкова частка витрат на оплату цієї послуги, громадяни сплачують її фактичну вартість. Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки виконавців/виробників житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується виконавцем/виробником як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди.

Згідно з пунктом 20 Положення № 848 надання раніше призначеної субсидії припиняється: за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

Таким чином держава гарантує кожному громадянину право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг на умовах та в порядку визначеному Положенням № 848 та в свою чергу покладає на громадян, яким призначено субсидію обов'язки щомісячно сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (пункт 15 Положення № 848), а також протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів (пункт 14 Положення № 848).

Наслідком не виконання обов'язків визначених Положенням № 848 є припинення надання раніше призначеної субсидії, зокрема за поданням організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії - з місяця, в якому надійшло таке подання.

Приймаючи оскаржувані рішення, суди посилалися на пункт 20 Положення № 848 та вказували, що вищезазначений лист третьої особи не носить форми подання.

Колегія суддів вважає таке твердження помилковим, оскільки Положення № 848 не містить посилання на вимоги щодо форми та змісту подання про припинення раніше призначеної субсидії, що дозволяє розцінювати лист ТОВ «Керуюча компанія Домком Суми» від 14 лютого 2017 року в якості належного подання.

Разом з цим, факт відсутності заборгованості позивача станом на лютий 2017 року встановлено під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій та підтверджується списками, поданими Департаменту соцзахисту третьою особою за лютий 2017 року (а.с. 49), та квитанцією від 24 лютого 2017 року, якою, в тому числі, було погашено заборгованість, що рахувалась за позивачем у січні 2017 року.

До того ж судом апеляційної інстанції було встановлено, що сплатити квартирну плату раніше 24 лютого 2017 року, позивач не мав можливості, оскільки не отримував квитанцію про нараховану квартирну плату. Заборгованості по іншим видам комунальних послуг за спірний період не мав, оскільки своєчасно отримав квитанції і здійснив своєчасно оплату.

За таких обставин, на думку колегії суддів, правильним є висновки судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог, оскільки у лютому 2017 року була відсутня заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг, а Положення № 848 пов'язує припинення надання субсидії з двома необхідними умовами: наявністю подання організацій, що надають житлово-комунальні послуги та якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Окрім цього, відповідач заявив клопотання про поворот виконання судового рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанцій, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Оскільки, Касаційний адмінстративний суд цією постановою залишає без змін рішення судів попередніх інстанцій, то відсутні підстави для вирішення питання про поворот виконання судового рішення.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі № 591/2174/17 - залишити без змін.

Відмовити Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради у повороті виконання постанови Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2017 року у справі № 591/2174/17.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

В.М. Кравчук,

Судді Верховного Суду