Справа № 826/3238/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3238/18 Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря: Муханькової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теплома» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Теплома» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 561427/40924416 від 17 січня 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язання відповідача зареєструвати податкову накладну № 60 від 11 грудня 2017 року ТОВ «ТЕПЛОМА» на суму 1800,00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням від 25 квітня 2018 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2017 року між ТОВ «Теплома» (постачальник) та ТОВ «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ» (покупець) укладено договір поставки №400382/17, згідно якого, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити товари в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними у специфікаціях.

Згідно з п.5.1 договору, оплата за договором проводиться шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів з моменту поставки товару за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені товаро супровідні документи до головного офісу покупця, в термін не більше ніж 3 (три) календарних дні з дня поставки товарів.

Згідно специфікації до Договору поставки №400382/17 від 01.01.2017 року предметом поставки є будівельні матеріали - дюбеля, плівка поліетиленова, мішки будівельні, стрічка сигнальна.

Позивачем було здійснено поставку товару на адресу ТОВ«Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ» на суму 30000,00 грн. (у тому числі ПДВ - 5000,00 грн), про що було складено видаткову накладну № 3200 від 11.12.2017 року.

Як зазначає позивач, частина вказаного товару була оплачена раніше, а саме 29.11.2017 року було здійснено передоплату у розмірі 19200,00 грн. (у тому числі ПДВ - 3200,00 грн.), про що було складено окрему податкову накладну. На неоплачену частину товару вартістю 10 800,00 грн. (у тому числі ПДВ - 1800,00 грн.).

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України позивачем було складено податкову накладну № 60 від 11.12.2017 року та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з отриманою квитанцією податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання діючого на момент подання на реєстрацію податкової накладної пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «Теплома» було направлено на адресу ДФС повідомлення від 12.01.2018 року № 114 щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій щодо відмовлених ПН/РК з поясненнями, а також: копію видаткової накладної № 3200 від 11.12.2017 року, копію Договору поставки №400382/17 від 01.01.2017 року.

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України від 17.01.2018 року №561427/40924416 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 60 від 11.12.2017 року з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Позивачем було подано скаргу на вищезгадане рішення, відповідно до ч. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України, в якій Товариство висловило свою незгоду з рішенням та аргументувало її відповідними правовими нормами та наданими документами про підтвердження своєї діяльності.

Рішенням комісії ДФС з розгляду скарг № 11112/40924416 від 31.01.2018 року відмовлено у задоволенні поданої скарги.

Позивач, вважаючи рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивачем доведено надання ним до комісії ДФС України всіх документів, визначених Переліком №567 як достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, та підтвердження належної форми та змісту цих документів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Пунктом 12 вказаного Порядку передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

За результатами перевірок, визначених п.12 наведеного Порядку, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: порядковий номер та дата складення податкової накладної; визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», якою закріплено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 ПК України; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» пп.201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Абзацом сьомим пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Колегія суддів зазначає, що наявність у податкового органу повноважень на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішень, законність яких обґрунтовано перевірена судами попередніх інстанцій.

Судом встановлено, що наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, а саме: копією видаткової накладної № 3200 від 11.12.2017 року; копією Договору поставки № 400382/17 від 01.01.2017 року та специфікації до нього, в повній мірі підтверджується реальність здійсненої господарської операції з поставки від ТОВ «Теплома» до ТОВ«Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ» товару на загальну суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ - 5000,00 грн. згідно договору поставки (на виконання положень договору поставки, покупцем 29.11.2017 року було здійснено передоплату у розмірі 19200,00 грн., в тому числі ПДВ - 3200,00 грн., про що було складено окрему податкову накладну). Зазначені документи складені у відповідності до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», не містять жодних розбіжностей та є достатніми для підтвердження реальності здійснення господарської операції.

Разом з тим, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту п.6) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567.

Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій, разом із відповідними поясненнями, що було здійснено повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК.

Однак, комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення від 17.01.2018 року № 561427/40924416, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Всупереч визначеній у вказаному рішенні підставі для його прийняття, податковим органом у ньому не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18.

За таких обставин, колегія суддів погоджується, з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17.01.2018 року № 561427/40924416 та зобов'язання відповідача зареєструвати податкову накладну №60 від 11.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев