Справа № 2540/2548/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2548/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ТОВ "Творчий кластер "Ремзавод" до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 9.3 рішення Чернігівської міської ради № 31/VII-23 від 31.05.2018; зобов'язання затвердити Проект землевідводу щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5859 га, по просп. Миру, 194, з подальшим укладенням договору оренди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, перевищив свої повноваження та допустив порушення статті 19 Конституції України. Товариством, у встановленому законодавством порядку, було здійснено всі необхідні дії для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яку воно бажало отримати в оренду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає правильність висновків суду першої інстанції.

В судове засідання з'явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 17.08.2017 Чернігівською міською радою прийнято рішення № 22/VII-27 (зі змінами, внесеними рішенням від 26.10.2017 № 24/ VII-22), яким задоволено клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру, 194 (а.с. 26, 27).

На виконання вказаного рішення та оформлення земельної ділянки, ТОВ «Творчій кластер «Ремзавод» (замовник) уклало з інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат № 012470 від 06.02.2015) (виконавець) договір на створення (передачу) науково-технічної продукції від 20.09.2017 № 52-ЧВ відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Чернігові по просп. Миру, 194, згідно технічного завдання.

На виконання умов договору, ФОП ОСОБА_3 було розроблено вищевказаний Проект землеустрою (а.с. 18-64), погоджений Висновком Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 27.12.2017 № 01-24/779, та Висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 13.03.2018 № 2135/82-18 (а.с. 65, 66). Також, було встановлено та погоджено Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради межові знаки на земельній ділянці, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру, 194.

28.04.2018 позивач звернувся до Чернігівської міської ради з клопотанням № 5 про надання в оренду товариству земельної ділянки по проспекту Миру, 194, терміном на 2-5 років (а.с. 13).

Рішенням Чернігівської міської ради від 31.05.2018 № 31/VII-23 ТОВ «Творчій кластер «Ремзавод» відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру, 194 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з подальшою передачею земельної ділянки в оренду, у зв'язку з порушенням позивачем вимог статті 28 Закону України «Про землеустрій» (а.с. 14).

Вважаючи рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв не на підставі, поза межами та не у спосіб, визначені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі за текстом - ЗК України) та Законом України «Про землеустрій».

Статтею116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною другою статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписами ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною дев'ятою статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, частиною першою статті 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до частини четвертої статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п'ята статті 186-1 ЗК України).

Згідно з частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною восьмою статті 186-1 ЗК України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Отже, законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та в його погодженні.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2017 Чернігівською міською радою вже було прийнято рішення № 22/VII-27 (зі змінами, внесеними рішенням від 26.10.2017 № 24/ VII-22), яким задоволено клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру, 194 (а.с. 26, 27).

Проект землеустрою було розроблено та погоджено Висновком Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 27.12.2017 № 01-24/779, та Висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 13.03.2018 № 2135/82-18 (а.с. 65, 66). Також, було встановлено та погоджено Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради межові знаки на земельній ділянці, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру, 194.

28.04.2018 позивач звернувся до Чернігівської міської ради з клопотанням № 5 вже про надання в оренду товариству земельної ділянки по проспекту Миру, 194, терміном на 2-5 років, надавши готовий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. (а.с. 13).

Однак, рішенням Чернігівської міської ради від 31.05.2018 № 31/VII-23 ТОВ «Творчій кластер «Ремзавод» відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру, 194 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з подальшою передачею земельної ділянки в оренду, у зв'язку з порушенням позивачем вимог статті 28 Закону України «Про землеустрій» (а.с. 14).

Колегія суддів не погоджується з висновками відповідача щодо порушенням позивачем вимог статті 28 Закону України «Про землеустрій» з наступних підстав.

Статтею 28 Закону України «Про землеустрій» визначено права та обов'язки розробників документації із землеустрою:

Розробники документації із землеустрою мають право:

а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою;

б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати;

в) вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом;

г) авторства на створену ними документацію із землеустрою;

ґ) здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою;

д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування;

е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою.

Розробники документації із землеустрою зобов'язані:

а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою;

б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою;

в) виконувати всі умови договору;

г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Аналізуючи дану норму закону, колегія судів вважає, що оскільки ТОВ «Творчій кластер «Ремзавод» не є розробником документації із землеустрою, а є лише замовником, то відсутня можливість застосування до нього негативних наслідків у випадку порушення вимог ст.. 28 Закону України «Про землеустрій».

Разом з тим, не заслуговують на увагу і твердження відповідача, що відмова позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність правомірна, оскільки попередній дозвіл втратив чинність з підстав не виконання рішення Чернігівської міської ради від 17.08.2017 року № 22/VІІ-27, не подавши у вказаний термін, до 01 березня 2018 року, розроблений проект землеустрою на затвердження.

Однак, колегія суддів вважає необґрунтованими мотиви не розгляду питання про затвердження проекту землеустрою позивача з підстав втрати чинності рішення Чернігівської міської ради від 17.08.2017 року № 22/VІІ-27, з огляду на наступне.

З прийняттям 05 листопада 2009 року Верховною Радою України Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю" від 05 листопада 2009 року № 1702-VI, який набрав чинності 10 грудня 2009 року, статтю 151 Земельного кодексу України викладено в іншій редакції, зокрема, виключено норми стосовно строку дії дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою" від 02 червня 2015 року №497-VIII законодавцем внесено зміни до Закону України "Про землеустрій" та Земельного кодексу України та доповнено, відповідно, статтю 22 частиною другою та статтю 186 частиною 16 наступного змісту: "рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії".

Отже, рішення Чернігівської міської ради від 17.08.2017 року № 22/VІІ-27 має необмежений строк дії відповідно до закону, а саме, відповідно до положень ч. 2 ст. 22 Закону України "Про землеустрій" та ч. 16 ст. 186 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що Чернігівська міська рада відмовляючи ТОВ ''Творчій кластер ''Ремзавод'' в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, діяла не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вірно зобов'язав Чернігівську міську раду на найближчій сесії розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру, 194 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з подальшою передачею земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю ''Творчій кластер ''Ремзавод'' та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, при цьому скасувавши підпункт 9.3 пункту 9 рішення Чернігівської міської ради від 31.05.2018 № 31/VII-23 ''Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам''.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційних скарг, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, через що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 у справі за адміністративним позовом ТОВ "Творчий кластер "Ремзавод" до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 20.11.2018