Справа № 804/3412/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2018 року Справа № 804/3412/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Лисаченко Г.Г.
представника відповідача Шадир З.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Дніпропетровський науково-дослідний експертно-криміналістичний центру МВС України (далі - Дніпропетровський НДЕКЦ МВС України, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №215011309 від 14.12.2017 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
В обґрунтування позову зазначено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області 14.12.2017 року прийнято рішення №215011309 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1305 грн., та нараховано пеню у розмірі 65,25 грн. Позивач не погоджується з вказаним рішенням, оскільки єдиний внесок сплачений позивачем повністю протягом жовтня 2017 року одночасно з виплатою заробітної плати. Таким чином, позивач вважає рішення відповідача необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 15.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
06.06.2018 року перенесено підготовче засідання на 18.06.2018 року, у зв'язку з перебуванням судді Бондар М.В. у відрядженні.
07.06.2018 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області зазначила, що частиною 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Позивачем сплачено єдиний внесок 30.10.2017 року, тоді як граничним терміном сплати є 20.10.2017 року. Тому, відповідач при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій діяв відповідно чинного законодавства.
15.06.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив на позов від представника позивача, у якій додатково вказано, що позивач нарахував єдиний внесок на заробітну плату за жовтень 2017 року та перерахував його повністю 30.10.2017 року, тобто не пізніше 20 числа наступного місяця (20.11.2017 року).
18.06.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 02.07.2018 року для надання додаткових доказів; 02.07.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10.07.2018 року для надання додаткових доказів; 10.07.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.07.2018 року для надання додаткових доказів; 24.07.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.08.2018 року; 01.08.2018 року перенесено підготовче засідання на 29.08.2018 року, у зв'язку з відсутністю постачання електричної енергії у Дніпропетровському окружному адміністративному суді; 29.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10.09.2018 року.
В судовому засіданні 10.09.2018 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Дніпропетровський НДЕКЦ МВС України є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра.
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням, оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України, рішенням якої 05.02.2018 року скаргу позивача залишено без розгляду, у зв'язку із порушенням строку для подання скарги (а.с. 8).
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.10.2010 року №2464 (далі - Закон №2464), Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449 (далі - Інструкція №449).
Відповідно до пунктів 1 та 4 частини 2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.
Відповідно до частини 4 статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується на суми, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.
Частиною 8 статті 9 Закону №2464 визначено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Частинами 11 та 12 статті 9 Закону №2464 встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 встановлено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1- 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Згідно з частинами 10 та 13 статті 25 Закону №2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати ( перерахування) включно.
Таким чином, загальний розмір сплаченої суми єдиного внеску станом на 20.10.2017 року за 9 місяців 2017 року складає 587137,01 грн. Отже, в результаті неповної сплати самостійно визначених грошових зобов'язань на рахунку позивача утворилась недоїмка у розмірі 6525,02 грн.
З інтегрованої картки вбачається, що наступні зарахування по сплаті єдиного внеску здійснено 30.10.2017 року, тому з 21.10.2017 року по 30.10.2017 року на суму недоїмки нараховано пеню у розмірі 0,1 % відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2464 та застосовано штраф у розмірі 20% відповідно до Інструкції №449.
Вищезазначене свідчить про несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску за 9 місяців 2017 року.
Виправлення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України допущеної у звітності помилки в наступному звітному періоді не звільняє позивача від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску.
Суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що контролюючим органом нараховано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску за жовтень 2017 року, оскільки сума штрафу та пені розрахована з недоїмки, яка рахувалась на рахунку позивача за неповну сплату єдиного внеску за вересень 2017 року.
Надані позивачем копії платіжних доручень не спростовують факт сплати єдиного внеску у спірному періоді в меншому розмірі, ніж задекларовано.
Таким чином, суд вважає, правомірним застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.10.2017 року по 30.10.2017 року.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване рішення винесене відповідачем в порядку і у спосіб, що визначені чинним законодавством та в межах наданих йому повноважень.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 20.09.2018 року.

Суддя М.В. Бондар