Справа № 804/4218/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и

08 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/4218/18

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року (суддя Тулянцева І.В.)
у справі № 804/4218/18
за позовом ОСОБА_1
до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Департаменті соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації
про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 04 червня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати Регіональну комісію з визначення даних про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках зробити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи в зоні відчуження ЧАЕС з 07 січня по 07 лютого 1987 року у відповідності до фактичної кількості відпрацьованого часу 310 годин, зазначеного у довідці про заробітну плату від 27.02.1997 та в довідці від 06.09.2012 з урахуванням: підвищення на 100% тарифної ставки; оплата праці у підвищеному розмірі у вихідні та святкові дні, роботи понадурочний час; премії в максимальному розмірі 60%, як учаснику ліквідації катастрофи на ЧАЕС на підстав діючих на той час правових і нормативних актів СРСР, УРСР (розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 п. 4 від 17.05.1986, постанова Держкомпраці СРСР п. 4 і секретаріату ВЦРПС № 153/10-43 від 07.05.1986, лист Міністерства праці та соціальної політики «По оплату працю у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» № 03-3/165-018-2 від 13.04.2001, ст.ст. 73, 106, 107 КЗпП Української РСР, п. 4 постанови Ради Міністрів УРСР I Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986, постанова ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР і ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986, постанова Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 665-159 від 05.06.1986) та видати ОСОБА_1 для надання до Управління Пенсійного фонду України довідку встановленого зразка про заробітну плату за період роботи на ЧАЕС з 07.01.1987 по 07.02.19987 для нарахування пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2017 року позивач звернувся до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Департаменті соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації з заявою про надання нової довідки про заробітну плату в зоні відчуження з 07.01.1987 по 07.02.1987 з урахуванням діючих на той час всіх нормативно-правових актів СРСР та УРСР, оскільки підприємство від якого ОСОБА_1 було направлено у відрядження на ЧАЕС у зону відчуження знаходиться на території іншої держави та надана останнім довідка про заробітну плату не відповідає НПА СРСР та УРСР, що діяли на час роботи на ЧАЕС. Проте відповідачем необґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви, оскільки комісія розглядає документи у разі, коли підприємство або організацію ліквідовано без правонаступника.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року у справі № 804/4218/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях відповідача відсутні ознаки протиправності, які завдали шкоди правам та інтересам позивача, оскільки центральна та регіональна комісії мають право видавати довідки про заробітну плату у випадку ліквідації підприємства, які відряджало громадян на ЧАЕС без правонаступника. На думку суду позивач не довів протиправність дій відповідача у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог та зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 для надання до Управління Пенсійного фонду України довідку встановленого зразка про заробітну плату за період роботи на ЧАЕС з 07.01.1987 по 07.02.19987 для нарахування пенсії.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що позивачем не було вичерпано всі законні можливості в отриманні необхідних для перерахунку пенсії документів, оскільки останній не звертався до підприємства ПРП «Курськатоменергоремонт» від якого направлявся до ЧАЕС, із вимогою щодо видачі довідки про розмір заробітної плати. Апелянт зазначає, що у 2014 році звертався до підприємства «Атоменергоремонт» концерну «Росенергоатом» з проханням надати нову довідку за роботу у зоні відчуження відповідно до постанови КМУ № 886 від 26.09.2012, проте отримав усну відповідь, що Російська Федерація не зобов`язана виконувати нормативно-правові акти України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно з довідкою про заробітну плату виданою ОСОБА_1 підприємством ПРП «Курскатоменергоремонт» від 24.02.1997, довідкою Федерального державного унітарного дочірнього підприємства «Атомэнергоремонт» виданою у 2009 році, довідкою від 06.09.2012 виданою філіалом ВАТ «Атомэнергоремонт» «Курскатомэнергоремонт», заробітна плата позивача за період з 07.01.1987 по 07.02.1987 нарахована у розмірі 2056 руб. 76 коп.
Позивач вважає, що при обчисленні розміру заробітної плати не було враховано підвищення на 100% тарифної ставки, підвищення за роботу у вихідні дні, підвищення за роботу у понадурочний час, підвищення премії у зв`язку з чим у квітні 2017 року звернувся до відповідача з заявою про видачу нової довідки з урахуванням всіх нормативно-правових актів СРСР та УРСР.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Департаменті соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 28 від 30 травня 2017 року комісія відмовила ОСОБА_1 у видачі довідки, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №886 від 26.09.2012 комісія розглядає документи у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.
Згідно з Витягом з протоколу № 40 засідання центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 31 жовтня 2017 року, вирішено підтвердити рішення відповідача.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Постановою Кабінету Міністрів України № 886 від 26 вересня 2012 року затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.
Згідно з пунктом 8 Типового положення регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника. До заяви додаються копії: перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів); архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією; особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986-1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності); довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або Галузевим державним архівом Міноборони, довідки Галузевого державного архіву CБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження; документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986-1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності); колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою (у разі наявності) підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.
Голова регіональної комісії в день надходження письмової заяви забезпечує надсилання до державного реєстратора запиту щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про підприємство, установу, організацію, з якого було відряджено (призвано на військові збори) заявника.
Пунктом 9 Типового положення передбачено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.
Рішення регіональної комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.
У разі відсутності підстав для видачі довідки про заробітну плату копія рішення регіональної комісії у тижневий строк надсилається заявникові із зазначенням причин відмови (п. 11 Типового положення).
Таким чином, на законодавчому рівні передбачено, що умовою для розгляду відповідачем заяви про видачу довідки про заробітну плату, одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках є факт ліквідації без правонаступника підприємства, установи або організації, де особа працювала та була відряджена до зони відчуження.
Крім того, як вбачається з Типового положення заявник має надати до комісії разом з заявою, зокрема, архівну довідку про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією.
В той же час матеріалами справи підтверджено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 працював на підприємстві ПРП «Курскатоменергоремонт» та саме з вказаного підприємства відбув у відрядження до зони відчуження. В матеріалах справи містяться довідки про заробітну плату ОСОБА_1 видані правонаступниками вказаного підприємства, які знаходяться на території іншої держави.
Суд зазначає, що до повноважень відповідача належить видача довідок про заробітну плату лише у випадку відсутності у особи такої довідки та ліквідації підприємства без правонаступництва. В даному випадку, позивач, фактично не погоджується з розміром заробітної плати зазначеної у вказаних довідках.
Колегія суддів знаходить обґрунтованими висновки суду першої інстанції, щодо відсутності ознак протиправності в діях Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Департаменті соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, жодного порушення прав та законних інтересів позивача відповідачем не допущено.
З огляду на вищевикладене, враховуючи заявлені позовні вимоги, докази якими ці вимоги обґрунтовані, висновки суду першої інстанції за результатами розгляду справи, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року у справі № 804/4218/18 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року у справі № 804/4218/18 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко