Справа № 260/1226/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 листопада 2018 рокум. Ужгород№ 260/1226/18

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., вивчивши позовну заяву Хустської районної ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання незаконними дії та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Хустська районна рада звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, в якій просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяка М.Б. щодо внесення постанови про накладення штрафу по виконавчому провадженні ВП №57305942 від 05.11.2018 року на Хустську районну раду у розмірі 10200 грн. та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяка М.Б. про накладення штрафу по виконавчому провадженні ВП №57305942 від 05.11.2018 року на Хустську районну раду у розмірі 10200 грн.

Ознайомившись із адміністративним позовом Хустської районної ради, суд встановив, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161, 287 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, формою звернення до суду щодо оскарження дій, бездіяльності та рішень державного виконавця є позовна заява, вимоги до якої встановлено ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовна заява подана без додержання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та містить такі недоліки.

Статтею 94 КАС України визначено порядок подання письмових доказів та вимоги до них. Так, відповідно до частини другої вказаної статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами четвертою, п'ятою статті 94 КАС України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В порушення зазначених вимог позивачем до позовної заяви додані копії документів, які належним чином не засвідчені, оскільки подані копії документів, які складаються більше ніж з одного аркуша, засвідченні лише відбитками печаток «Відповідає оригіналу» та «Виконавчий апарат Хустської районної ради».

Відповідно до частини першої статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Не засвідченні належним чином докази є недопустимими доказами у справі, така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 11.07.2018 року (справа №904/8549/17).

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 зазначеного Закону визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762,00 грн.

Підпунктом 1.1 пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1762,00 грн.

Одночасно з цим, за подання адміністративного позову майнового характеру який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і не майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги - немайнового та майнового характеру (визнання незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяка М.Б. щодо внесення постанови про накладення штрафу по виконавчому провадженні ВП №57305942 від 05.11.2018 року на Хустську районну раду у розмірі 10200 грн. - вимога немайнового характеру; вимога про скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяка М.Б. про накладення штрафу по виконавчому провадженні ВП №57305942 від 05.11.2018 року на Хустську районну раду у розмірі 10200 грн. - має майновий характер). Тому, позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу, у наступних розмірах: за немайнову вимогу - у сумі 1762,00 грн. та за майнову вимогу - у сумі 1762,00 грн., на загальну суму 3524,00 грн.

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України КАС України, до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору. При цьому, позивач згідно із статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнений від сплати судового збору.

У позовній заяві позивач посилаючись на постанови Верховного Суду вказує, що судовий збір за скаргами на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС не сплачується, оскільки виконавче провадження є завершальною та невід'ємною частиною судового провадження, за який сплачено судовий збір.

Однак, суд вказує на те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправними дії державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу в порядку статті 287 КАС України, а не зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця в порядку статті 383 ЦПК України.

Таким чином, при оскарженні рішення, дій або бездіяльності виконавця шляхом подачі позову до адміністративного суду, позивачу необхідно надати докази сплатити судового збору.

Така позиція викладена у постанові Пленуму ВАСУ від 13.12.2010 року №3, та передбачає, що позовні заяви про оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби оплачуються судовим збором відповідно до Закону «Про судовий збір» і за подання таких позовних заяв судовий збір сплачується на загальних підставах.

Для сплати судового збору для звернення до Закарпатського окружного адміністративного суду встановлено наступні платіжні реквізити: отримувач коштів: УК у м. Ужгороді, 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38015610, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: 4005; код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;_______________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назви установи, організації позивача), Закарпатський окружний адміністративний суд (назва суду де розглядається справа).

Також суд зазначає, що позовна заява підписана в.п. голови районної ради М.Калинич, однак у матеріалах адміністративного позову відсутні документи, які підтверджують займану посаду та повноваження особи, яка підписала позовну заяву, в результаті чого неможливо дослідити питання чи повноважною особою її підписано.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Частиною 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

При цьому, суд зауважує, що у разі якщо позовна заява подана (підписана) особою, яка не має права її підписувати, то така позовна заява підлягає поверненню у відповідності до положень п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленими статтями 160, 161 КАС України, її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у зазначений строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви, оригінал квитанції про сплату судового збору на загальну суму 3524,00 грн. та докази на підтвердження повноважень М.Калинич, як в.п. голови районної ради та особи, яка підписала позовну заяву.

Керуючись статтями 161, 169, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Хустської районної ради до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання незаконними дії та скасування постанови - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Я.М. Калинич