Справа № 0440/5621/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 листопада 2018 року 0440/5621/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву про самовідвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (суддя Кальник В.В.).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - ОСОБА_2.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року задоволено заяву судді Кальника В.В. про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року №2386д призначено повторний автоматичний розподіл справи №0440/5621/18.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Рябчук О.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року заяву судді Рябчук О.С. про самовідвід задоволено.

Розпорядженням заступника керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року №2430д призначено повторний автоматичний розподіл справи №0440/5621/18.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Барановському Р.А.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 року заяву судді Барановського Р.А. про самовідвід задоволено.

Розпорядженням заступника керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 року №2441д призначено повторний автоматичний розподіл справи №0440/5621/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2018 року справу передано судді Неклесі О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 року заяву судді Неклеси О.М. про самовідвід задоволено.

Розпорядженням заступника керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року №2471д призначено повторний автоматичний розподіл справи №0440/5621/18.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Віхрової В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 року заяву судді Віхрової В.В. про самовідвід задоволено.

На підставі розпорядження №2524д від 01.10.2018 року проведено перерозподіл справи, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2018 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2018 року справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Ількову В.В.

04.10.2018 року ухвалою суду задоволено заяву про самовідвід судді Ількова В.В. у справі №0440/5621/18.

04.10.2018 року розпорядженням заступника керівника апарату суду №2532д призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справу передано судді Сліпець Н.Є.

05.10.2018 року ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є. прийнято адміністративну справу №0440/5621/18 до свого провадження та призначено підготовче засідання.

29.10.2018 р. ухвалою суду задоволено заяву про самовідвід судді Сліпець Н.Є. у справі №0440/5621/18.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №2859д від 30.10.2018 року проведено перерозподіл справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2018 року справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Жуковій Є.О.

31.10.2018 року ухвалою суду задоволено заяву про самовідвід судді Жукової Є.О. у справі №0440/5621/18.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату № 2874д від 31.10.2018 р. та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018 року, справу №0440/5621/18 передано для розгляду судді Кадниковій Г.В.

Ухвалою суду від 01.11.2018 року задоволено заяву судді Кадникової Г.В. про самовідвід.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №2876д від 02.11.2018 року проведено перерозподіл справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2018 року справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Єфановій О.В.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року задоволено заяву судді Єфанової О.В. про самовідвід.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №2882д від 07.11.2018 року проведено перерозподіл справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 року справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Захарчук-Борисенко Н.В.

Ухвалою суду від 12.11.2018 року задоволено заяву судді Захарчук-Борисенко Н.В. про самовідвід.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №2896д від 13.11.2018 року проведено перерозподіл справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2018 року справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Букіній Л. Є.

Ухвалою суду 14.11.2018 року задоволено заяву судді Букіної Л. Є. про самовідвід.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №2903д від 15.11.2018 року проведено перерозподіл справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2018 року справу №0440/5621/18 передано на розгляд судді Лозицької І. О.

Ухвалою суду 16.11.2018 року задоволено заяву судді Лозицької І.О. про самовідвід.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №2907д від 16.11.2018 року проведено перерозподіл справи.

Вищезазначену справу №0440/5621/18 розподілено судді Турлаковій Н.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018р. та передано для розгляду 19.11.2018р. згідно Реєстру передачі справ судді №3861/18.

Згідно з приписами ч.13, ч.14 ст.31, ч.2 ст.35 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне прийняти справу до свого провадження.

Разом з цим, 20.11.2018 року суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В. подала заяву про самовідвід, в обґрунтування якої зазначила, що ОСОБА_2 працює на посаді судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду та є колегою судді, з якою вона тривалий час підтримує дружні та професійні стосунки, у зв'язку з чим, під час розгляду даної справи з боку учасників справи можуть виникнути сумніви в неупередженості та об'єктивності судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакової Н.В. Крім того, суддя Турлакова Н.В. з посиланнями на практику Європейського суду з прав людини наголосила на тому, що неупередженість та безсторонність суду є обов'язковою ознакою судового процесу, який гарантує рівність перед судом та гарантує право кожного на справедливий суд. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", рішення від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

При вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді, суд виходить з такого.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об'єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п.4 ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частиною 1 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" та рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов'язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuveni De Meyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П'єрсак проти Бельгії" ("Piersac vs Belgium") ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland"), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" ("Ferrantelli and Santangelo v. Italy"), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De Cubber v. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo Algar v. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі саме висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Зважаючи на вказані вище обставини, аналіз норм чинного законодавства України, Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини, та з урахуванням приписів ст.ст.36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою забезпечення неупередженості у розгляді справи №0440/5621/18 та виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, неупередженості та об'єктивності за результатами розгляду цієї справи, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 39-41, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Задовольнити заяву про самовідвід судді Турлакової Наталії Василівни в адміністративній справі №0440/5621/18 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Справу передати для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч.1 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Н.В. Турлакова