Справа № 1740/2344/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2018 року м. Рівне №1740/2344/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення розміру пенсії позивача з 90 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати з 01.01.2016 пенсію позивача, виплатити перераховане та виплачувати надалі пенсію позивачу у розмірі 79 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати в установлений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення положень чинного законодавства, зокрема статті 51 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої перерахунок пенсій особам, які мають право на пенсію згідно з цим ОСОБА_2, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, який проводиться з дати виникнення права на такий перерахунок без обмеження строком, відповідач провів відповідний перерахунок пенсії позивача лише в березні (або в квітні) 2018 року, тобто через 2 роки та 4 місяці після виникнення права на перерахунок пенсії. При цьому, виплата перерахованого з 01.01.2016 по 31.12.2017 до цього часу так і не проведена, чим, як стверджував позивача, порушене його право на отримання пенсії у встановленому законом розмірі та порядку.

Крім того, позивач вказав, що його пенсія на момент призначення обчислювалась виходячи із 90% від грошового забезпечення при відповідній вислузі 32 роки 07 місяців 23 дні. Зазначив, що відповідач протиправно здійснив перерахунок та виплату пенсії позивача з квітня 2018 року виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення. При цьому позивач стверджував про безпідставність посилань відповідача на положення ОСОБА_2 України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", якими внесено зміни до статті 13 ОСОБА_2 України "Про Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та визначено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 процентів. Позивач вважає, що зменшення його пенсії до 70% за вказаним ОСОБА_2 при перерахунку пенсії є протиправним, оскільки стосується лише випадків первісного призначення пенсії, тоді як підстави та порядок її перерахунку особам, визначеним ОСОБА_2, регулюються саме стаття 63 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відтак стверджує, що при перерахунку повинні застосовуватися саме норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент первісного призначення пенсії, а подальші зміни до закону щодо зменшення відсоткового розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

З таких підстав просив суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 01.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позову не визнав, подав відзив на позов, у якому зазначив, що Кабінетом міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою встановлено порядок та механізм перерахунку пенсій відповідної категорії осіб. Постановою № 103 визначено обов'язок відповідача проводити виплату перерахованих з 01.01.2016 пенсій, призначених згідно із ОСОБА_2 № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2018, тому відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області від 19.03.2018, розмір якої після проведеного перерахунку станом на 01.01.2018 становить 5631,96 грн. (8045,66 х 70%). Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного Фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в порядку, визначеному Постановою № 103 з 01.01.2019.

Крім того відповідач пояснив, що з 10.12.2005 позивачу призначено пенсію за вислугу років за нормами ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із врахуванням 32 років вислуги в пільговому обрахунку, що становило 90% грошового забезпечення. Проте, з урахуванням ОСОБА_2 України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який визначав, що максимальний розмір пенсії за вислугу років з 01.04.2014 не може перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, було проведено перерахунок пенсії позивача у розмірі 70% грошового забезпечення на момент такого перерахунку. Відповідач вважає, що перерахунок пенсії позивача проведено з врахуванням норм частини 2 статті 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, що діяла на момент проведення такого перерахунку, а тому, при перерахунку пенсії позивача, відповідач діяв в межах норм чинного законодавства.

За наведених обставин, відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подав суду відповідь на відзив відповідача, у якій позовні вимоги підтримав зазначивши, що посилання відповідача на постанову Кабінету міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" є безпідставним, оскільки при перерахунку пенсії позивача застосуванню підлягають положення частини 18 статті 43 та частини 4 статті 63 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ. Також зазначив, що перерахунок пенсії регламентується Розділом VIII ОСОБА_2 № 2262-ХІІ, у якому будь-які норми щодо зменшення розміру процентів розміру пенсії від сум грошового забезпечення, відсутні. Окрім того, звернув увагу, що у пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_2 № 3668-VI від 08.07.2011 визначено, що відповідне обмеження відсотку розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим ОСОБА_2.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом позивач з 10.12.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Згідно з висновком про присвоєння пенсії за вислугою років від 29.12.2005 основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 10.12.2005 становив 90% грошового забезпечення (вислуга 32 роки).

У квітні 2018 року позивачу проведено виплату перерахованої пенсії, відповідно постанови Кабінету ОСОБА_3 України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова № 103) за період з січня по березень 2018 року. Пенсійна виплата ОСОБА_1 обчислена відповідачем з 01.01.2018 виходячи із 70% грошового забезпечення (вислуга 32 роки) та становить 6886,09 грн.

18.07.2018 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про перерахунок пенсії, у якій також зазначив про безпідставне зменшення відсоткового розміру, з якого обчислена його пенсія з 90% до 70%. Просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням розміру 90% відповідної суми грошового забезпечення з моменту виникнення права на такий перерахунок, тобто з 01.01.2016, а також провести з 01.01.2016 виплату перерахованого та в подальшому виплачувати пенсію у розмірі 90% відповідного грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом за вих. № Ш-882/07.1-59 надало відповідь, що з 01.04.2014 набув чинності Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який встановив, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Крім того відповідач повідомив, що на виконання постанови Кабінету ОСОБА_3 України № 103 з 01.01.2016 управлінням проведено перерахунок пенсій, виплачених відповідно до ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" зазначивши, що оскільки максимальна величина розміру пенсії за вислугу років з 01.01.2016 встановлена на рівні 70 відсотків грошового забезпечення, підстав для перерахунку пенсії з 01.01.20165 з урахуванням 90% сум грошового забезпечення немає.

Не погоджуюсь із такою відповіддю та вважаючи своє право на перерахунок пенсії порушеним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також Закон № 2262-ХІІ).

ОСОБА_2 держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з положенням частини четвертої статті 63 ОСОБА_2 № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим ОСОБА_2 пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_2, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_3 України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього ОСОБА_2. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_2, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29.12.2015 набрав чинності Закон України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" (надалі по тексту також Закон № 900-VIII).

Цим ОСОБА_2 внесено доповнення до статті 63 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ, яку доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього ОСОБА_2, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Статтею 51 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_2, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим ОСОБА_2, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до положень, встановлених абзацом 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" ОСОБА_2 України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим ОСОБА_2 для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Приписами статті 102 ОСОБА_2 України "Про Національну поліцію" визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Надалі, Кабінетом ОСОБА_3 України постановою від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (надалі по тексту також Постанова № 988) та постановою від 18.11.2015 № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 09.03.2006 № 268" встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 02.12.2015.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 17.07.1992 № 393", яка набрала чинності 20.02.2008.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до ОСОБА_2 № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом ОСОБА_3 України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за ОСОБА_2, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету ОСОБА_3 України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Визначено, що Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Рівненській області № 5/451 від 19.03.2018 Головним управлінням пенсійного фонду України в Рівненській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 та зазначено, що виплату різниці пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде проведено в порядку, визначеному постановою Кабінету ОСОБА_3 України № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", тобто з 2019 року. Після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 становить 6886,09 грн. (з надбавками).

Тобто, у даному випадку позивач оскаржує застосування порядку виплати вже перерахованої пенсії, що передбачений постановою Кабінету ОСОБА_3 України № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та на яку посилається відповідач у відповіді на заяву позивача.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підставою для відтермінування виплати перерахованої пенсії позивачу слугували твердження відповідача про встановлений постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" порядок виплати перерахованих пенсій.

Зокрема, те, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Відповідно до положень статті 117 Конституції України Кабінет ОСОБА_3 України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Вказаною Постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 21.02.2018 визначено порядок перерахунку і виплати пенсій, що призначені згідно із ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з пунктом 3 Постанови № 103 встановлено обов'язок суб'єкта владних повноважень перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із ОСОБА_2, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету ОСОБА_3 України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Згідно з пунктом 5 Постанови № 103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї Постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією Постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 13.02.2008 № 45.

З вищевказаного вбачається, що Кабінет ОСОБА_3 України встановив обов'язок органам Пенсійного фонду України здійснювати виплатити перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 лише з 01.01.2019.

Суд зазначає, що постанова Кабінету ОСОБА_3 України № 103 на час подання позивачем до суду адміністративного позову останнім не оскаржується, є чинною та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Постанова Кабінету ОСОБА_3 України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій. Такого висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 02.05.2018 у справі № 818/1076/18.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області діяло у відповідності до приписів вищезазначеного законодавства і підстав для визнання дій протиправними немає.

Суд звертає увагу на те, що позивач щомісячно отримує пенсію, а щодо суми, на яку йому підвищено пенсію за попередній період, то з урахуванням фінансових можливостей держави, постановою Кабінету ОСОБА_3 України визначено інший порядок виплати, а саме, з розстрочкою, що не може розглядатись як порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, що підлягають захисту в судовому порядку.

Щодо посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, то суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" та багатьох інших, Держава в межах своєї свободи дій вправі визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.

Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

У цьому ж випадку, Держава врегулювала питання виплати перерахованої пенсії, видавши нормативно-правовий акт (Постанова № 103), який передбачив виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 протягом 2019 року у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутня несплачена заборгованість по пенсійним виплатам перед позивачем, строк сплати якої вже настав.

Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення розміру пенсії позивача з 90 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачу з 10.12.2005 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Постанови № 103 Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення (вислуга років 32) та з 01.01.2018 розмір перерахованої пенсії позивача склав 6886,09 грн.

Пунктом "а" частини першої статті 13 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ (в редакції станом, що діяла на дату призначення пенсії позивачу 31.01.2006), було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_2, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 13 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ (в редакції, станом, що діяла на дату призначення пенсії позивачу), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

ОСОБА_2 України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011 (далі Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до статті 13 ОСОБА_2 №2262-ХІІ.

Відповідно до частини 2 статті 13 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ, у редакції змін статті 43 ОСОБА_2 № 3668-VІ, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення ОСОБА_2 № 3668-VІ обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим ОСОБА_2, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим ОСОБА_2.

Статтею 43 ОСОБА_2 № 1166-VII, який набрав чинності в цій частині 01 травня 2014 року, статтю 13 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ викладено в наступній редакції: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Роз'яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року, за змістом якого частину 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на дату призначення пенсії.

Внесені Законами № 3668-VІ та № 1166-VII зміни до частини 2 статті 13 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а згодом у розмірі 70% грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначених пенсій. При цьому, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічні висновки щодо порядку обчислення пенсії військовослужбовців у відсотковому розмірі викладені Верховним Судом у постановах від 03.04.2018 у справі №175/1665/17 та від 24.04.2018 у справі №686/12623/17, які в силу вимог частини пятої статті 242 КАС України враховані судом при вирішенні даної справи.

Відтак, суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи відповідача про необхідність застосування при перерахунку пенсії позивача статті 13 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01.04.2014, якою передбачено максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, дії відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням відсоткового розміру обчисленої пенсії з 90% на 70% вчинені з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, а згідно з частиною другою цієї ж статті у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії (пункт четвертий).

У статті 5 КАС України закріплено право кожної особи звернутися до адміністративного суду в порядку, встановленому КАС України, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси самостійно при цьому обираючи спосіб захисту порушеного права відповідно до частини першої статті 245 КАС України.

Разом з тим, частиною другою статті 9 КАС України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладене, обираючи належний спосіб відновлення порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_1, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років з 01.01.2018 із застосуванням норм, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення йому пенсії, а саме 90%.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача виплачувати надалі пенсію позивачу у розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, задоволенню в адміністративному процесі підлягають лише ті вимоги, які поновлюють порушене право особи в публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 Про судове рішення в адміністративній справі, у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Отже зобов'язання, встановлені у резолютивній частині рішення суду, не можуть поширюватись на майбутнє.

За таких обставин вимоги позивача у частині зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплачувати надалі пенсію позивачу у розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення задоволенню не підлягають.

Окрім того, у прохальній частині позову позивач просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати в установлений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

З приводу чого суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд не знаходить достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у вказаній справі, оскільки судове рішення є обов'язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку та за невиконання рішення суду чинним законодавством України передбачена відповідальність.

Судом враховано, що у відзиві на позов відповідачем зазначено, що права позивача будуть поновлені при винесенні рішення, яке набере законної сили і є обовязковим до виконання шляхом зобовязання відповідача виконати певні дії. При цьому позивачем не подано жодних доказів як і не наведено будь-яких доводів, які б свідчили про те, що рішення суду не буде виконане відповідачем.

Крім того, в розумінні КАС України, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення - не є позовною вимогою, оскільки є засобом судового контролю за виконанням судових рішень та не є способом захисту порушеного права.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_3 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 160-163, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 34500, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 до 70 відсотків суми грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року із застосуванням норм, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на дату призначення пенсії 90%.

В позові в частині зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати з 01.01.2016 пенсію позивача, виплатити перераховане та виплачувати надалі пенсію позивачу у розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 (триста пятдесят дві гривні) 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 листопада 2018 року.

Суддя Махаринець Д.Є.