Справа № 813/68/18
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/68/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представників: відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 про визнання недійсний розпорядження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Стрийської районної державної адміністрації Львівськоі олбасті (далі - відповідач, Стрийська РДА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 (далі - третя особа, ОСОБА_6.), в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження першого заступника голови Стрийської РДА №376 від 20.06.2008 про видачу дубліката свідоцтва про право власності ОСОБА_10 на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач в порядку спадкування набув право на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1. Під час оформлення спадщини ОСОБА_1 стало відомо, що вказаний будинок перебуває у власності третьої особи ОСОБА_6 При цьому, право власності на вказаний будинок ОСОБА_6 оформлено на підставі дублікату свідоцтва про власності, який видано на підставі розпорядження першого заступника голови Стрийської РДА №376 від 20.06.2008. Вказує, що оскаржуване розпорядження є протиправним, оскільки видано на підтвердження неіснуючого факту і на особу, яка померла в 1990 році та втратила відповідно до частини четвертої статті 25 Цивільного кодексу України правоздатність у момент її смерті. Ствердив про те, що рішенням виконавчого комітету Стрийської ради народних депутатів Львівської області від 15.09.1988 №224 «Про оформлення права власності та реєстрацію житлових будинків» не оформлялося право власності ОСОБА_8 на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, однак уповноважений представник в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 письмових пояснень не подав, заперечив проти задоволення позову.

Ухвалою судді від 05.01.2018 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час на подання заяви про поновлення прощеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску.

Ухвалою судді від 26.01.2018 позовну заяву повернуто позивачу по причині невизнання судом поважними причин пропуску строку звернення до суду на підставі заяви, поданої на виконання вимог ухвали від 05.01.2018.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 ухвалу від 26.01.2018 про повернення позовної заяв скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 23.07.2018 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 27.09.2018 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою від 27.09.2018 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням виконавчого комітету Кавської сільської ради від 25.08.1988 № 47 погоджено оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Кавсько Стрийського району Львівської області, в тому числі ОСОБА_10 на будинок АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення Кавської сільської ради та ряду рішень інших сільських рад виконавчим комітетом Стрийської ради народних депутатів Львівської області 15.09.1988 прийнято Рішення №224 «Про оформлення права власності та реєстрацію житлових будинків», яким оформлено право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Кавсько, Кавської сільської ради та інших селах Стрийського району Львівської області.

Додатком до рішення є список громадян і колгоспних дворів в селах району, яким оформляється право власності на житлові будинки та видається відповідне свідоцтво. По селу Кавсько серед будинків, на які оформляється право власності і видається свідоцтво, значиться будинок АДРЕСА_1, а також вказано особу - ОСОБА_11.

На виконання Рішення №224 від 15.09.1988 вказаного рішення Виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1988 на ім'я ОСОБА_10 видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, розташований на АДРЕСА_1.

Зазначений в свідоцтві жилий будинок зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_10 Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації, про що 3.10.1988 зроблено запис в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 117.

Копія свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, розташований на АДРЕСА_1, зберігалася в матеріалах реєстраційної справи Стрийського МБТІ, та була долучена третьою особою по справі ОСОБА_6 до матеріалів справи.

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що здійснено запис в Журналі реєстрації актів громадянського стану за №3 від ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кавської сільської ради Стрийського району Львівської області від 03.09.2018 № 323/02-19.

22.05.2008 ОСОБА_6, сином померлого ОСОБА_10, на ім'я голови Стрийської РДА подано заяву про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана заява зареєстрована у Стрийському МБТІ 02.06.2018 (вх.№223Г).

При розгляді юристом-реєстратором Стрийського МБТІ заяви ОСОБА_6 та на підставі документів реєстраційної справи складено пояснювальну записку щодо необхідності прийняття відповідного розпорядження про видачу дубліката свідоцтв про право власності на жилі будинки.

Проект розпорядження «Про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на жилі будинки» було погоджено без зауважень 18.06.2008.

20.06.2008 першим заступником голови Стрийської РДА видано Розпорядження №376 «Про видачу дублікатів свідоцтв про право власності на жилі будинки», яким вирішено видати дублікати свідоцтв про право власності на жилі будинки двом особам, одне з яких на ім'я ОСОБА_10 на жилий будинок АДРЕСА_1.

Таким чином, жилий будинок АДРЕСА_1 це той самий будинок, що по АДРЕСА_1, про який йдеться у рішеннях виконавчого комітету Кавської сільської ради від 25.08.1988 № 47 та виконавчого комітету Стрийської ради народних депутатів Львівської області від 15.09.1988 №224 щодо оформлення права власності на вказаний житловий будинок.

Однак, рішенням від 25.08.1988 № 47 погоджено оформлення права власності на будоинок ОСОБА_10, а у рішенні від 15.09.1988 №224 вказано ОСОБА_10 з прізвищем ОСОБА_11.

Листом Кавської сільської ради від 02.10.2018 за №335/02.19 та погосподарською книгою станом на 15.09.1988 встановлено, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_12 та ОСОБА_13, ОСОБА_11 за згаданою адресою не проживав.

Вказане свідчить про те, що у рішенні виконавчого комітету Стрийської ради народних депутатів Львівської області від 15.09.1988 №224 «Про оформлення права власності та реєстрацію житлових будинків» було допущено помилку щодо прізвища особи, на яку оформлялося право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

06.02.2014 державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з житлового будинку разом із належними до нього господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. Спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у згаданому свідоцтві, житловий будинок належав померлому на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого Стрийською РДА 20.06.2008.

Вважаючи, що розпорядження першого заступника голови Стрийської РДА від 20.06.2008 №376, на підставі якого було видано дублікат свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1, порушує його права, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Набуття права власності на вказаний будинок ОСОБА_6, третьою особою без самостійних вимог у даній справі, оспорюється ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства (цивільна справа №456/2486/16-Ц).

При вирішенні спору суд виходив із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виникнення спірних правовідносин, тобто прийняття оскаржуваного розпорядження від 20.06.2008 №376, порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном; права власності на об'єкти незавершеного будівництва (далі - державна реєстрація прав), а також порядок взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначало Тимчасове положення «Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5.

Згідно з пунктом 6.4. Тимчасового положення у разі крадіжки, втрати, пошкодження тощо свідоцтва про право власності чи витягу про реєстрацію прав БТІ можуть видати дублікат витягу або за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів здійснити необхідні підготовчі заходи для видачі дубліката свідоцтва.

Для отримання дубліката свідоцтва чи витягу подається заява, якій передує опублікування в пресі повідомлення про недійсність викрадених, загублених, пошкоджених свідоцтв про право власності чи витягів про реєстрацію прав.

БТІ перевіряє належність заявленої вимоги відомостям з Реєстру прав та оформлює дублікат свідоцтва чи витягу.

На дублікаті свідоцтва чи витягу обов'язково зазначається його номер та в Реєстрі прав робиться відмітка про втрату оригіналу свідоцтва чи витягу та відмітка про видачу дубліката свідоцтва чи витягу.

Встановлені судом обставини справи, підтверджені письмовими доказами, свідчать про те, що у матеріалах інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 була наявна копія виданого виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1988 на ім'я ОСОБА_10 свідоцтва про право особистої власності на цей жилий будинок.

Зазначений в свідоцтві жилий будинок зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_10 Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації, про що 3.10.1988 зроблено запис в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 117.

Вказане спростовує твердження позивача про те відсутність рішення та документа, яким оформлялося право власності ОСОБА_10 на будинок АДРЕСА_1.

Тому доводи позивача про це, а також про те, що рішенням виконавчого комітету Стрийської ради народних депутатів Львівської області від 15.09.1988 №224 «Про оформлення права власності та реєстрацію житлових будинків» не оформлялося право власності ОСОБА_8 на житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1, є безпідставними і судом до уваги не беруться.

На підставі поданих відповідачем письмових доказів (заява, пояснювальна записка, погодження проекту розпорядження тощо) судом встановлено, що оскаржуване позивачем розпорядження першого заступника голови Стрийської РДА від 20.06.2008 №376, на підставі якого було видано дублікат свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1, було прийнято відповідно до вимог Тимчасового положення.

Позивач оскаржує розпорядження від 20.06.2008 №376 в цілому, а не в частині, на підставі якої видано дублікат свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1, жодним чином цього не обґрунтовуючи.

Судом також встановлено, що станом на час звернення до суду з даною позовною заявою право власності на будинок, щодо якого оскаржуваним розпорядженням видано дублікат свідоцтва про право власності, зареєстровано за ОСОБА_8 Тоді як у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

У відповідності до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушенні в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими. Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Ураховуючи викладене, в межах розгляду даної адміністративної справи насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача. При цьому необхідно зазначити, що обов'язковою ознакою порушення права особи є його припинення, зміна або встановлення неможливості реалізації.

Реалізація особою права на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження будь-яких рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, не покладає на суд беззаперечного обов'язку щодо надання такого захисту безвідносно до змісту позовних вимог та наявності спірних публічно-правових правовідносин.

Тобто, питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог позивача, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб'єктивну думку позивача, порушили його право.

Сприйняття верховенства права, як конституційного принципу вимагає того, аби будь-яка особа, перед тим, як вдатися до певних дій, мала змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив, як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються.

На час звернення позивача з даним позовом про оскарження розпорядження першого заступника голови Стрийської РДА від 20.06.2008 №376, на підставі якого було видано дублікат свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1, реалізовано третьою особою ОСОБА_6 шляхом оформлення права власності на вказаний будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2014.

Окрім того, оскаржуваним розпорядженням не оформлювалося право власності, а лише видавався дублікат документа, яким ще у 1988 році було оформлено право власності на житловий будинок.

Тому скасування через 10 років оскаржуваного розпорядження призведе до порушення принципу юридичної визначеності.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що Стрийська районна державна адміністрація вказані вимоги щодо обов'язку довести правомірність свого рішення виконала.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи розпорядження відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що таке рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 82400, РНОКПП НОМЕР_1) до Стрийської районної державної адміністрації Львівської області (вул. С.Бандери, 28, м. Стрий, Львівська область, 82400, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 (АДРЕСА_2, 82400, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання недійсним розпорядження,- відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2018 року.

Суддя О.П. Хома