Справа № 160/8396/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 листопада 2018 року Справа 160/8396/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту Самарської районної у місті Дніпрі ради, управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту Самарської районної у місті Дніпрі ради, управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради з вимогами:

- визнати дії управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради по зупиненню ОСОБА_1 виплати допомоги при народженні дитини протиправними;

- визнати дії управління праці та соціального захисту Самарської районної у місті Дніпрі ради по відмові ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої суми допомоги при народженні дитини за період з 01 жовтня 2016 року по 31.08.2017 року у загальній сумі 9460,00 гривень протиправними;

- зобов'язати управління праці та соціального захисту Самарської районної у місті Дніпрі ради поновити нарахування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, яка мешкає: АДРЕСА_1, єдиноразову допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та виплатити заборгованість за період з 01 жовтня 2016 року по 31.08.2017 року у загальній сумі 9460,00 гривень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Так, згідно частин 1, 2, 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що з позовом ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 08.11.2018 року, про що свідчить відбиток штемпелю на позовній заяві.

Разом з тим, як вказує позивач, порушення її права в частині невиплати допомоги при народженні дитини триває з жовтня 2016 року. Позивач у заяві про поновлення строків на звернення до адміністративного суду вказує про спілкування з працівниками управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради у жовтні 2016 року. Отже, про зупинення виплати допомоги при народженні дитини, що оскарується в даному випадку, позивач дізналася саме у жовтні 2016 року.

Разом з тим, виплата допомоги при народженні дитини позивачу носить щомісячний характер, тому, недоотримуючи допомогу при народженні дитини кожного місяця, позивач мала бути обізнана про порушення її прав.

Позивач посилається на те, що не мала змоги звернутися до управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради з питання зупинення виплати допомоги при народженні дитини, посилаючись на перебування на непідконтрольній території України та неможливість приїхати до м. Костянтинівка.

Разом з тим, жодних дій з направлення заяв/запитів/звернень до управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради та управління праці та соціального захисту Самарської районної у місті Дніпрі ради задля з'ясування питання зупинення виплати допомоги при народженні дитини позивачем не вчинялось.

Отже, позивачем пропущено шестимісячний строк, встановлений для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду дій та підтверджені належним чином.

Згідно частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наведені позивачем обставини неможливості прибути до управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради та перебування на непідконтрольній території України не визнаються судом поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Отже, позивачу слід подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав для поновлення строку та докази поважності причин його пропуску.

Також згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762,00 грн.

За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту Самарської районної у місті Дніпрі ради, управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради.

Отже, предметом позову у справі є пов'язані вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивачу слід сплатити та надати до суду доказ сплатити судового збору із заявлених ним немайнових вимог, у розмірі 1409,60 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок 4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Проте, як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивачем не надано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання адміністративного позову.

Відповідно до частини 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Так, до позовної заяви позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування заявленого клопотання позивачем зазначено, про те, що предметом позову є захист соціальних прав, отже за приписами п.3 ч.1 Закону України "Про судовий збір" суд може звільнити від його сплати.

Частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 статті 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Отже, сплата судового збору за подання позовних заяв є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Також, слід зазначити, що з урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Подаючи до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач на підтвердження свого тяжкого матеріального стану не надав жодного доказу.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

До подано клопотання позивачем надано лише довідку Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 01..2018 року № 2278/6/04-64-08-02, з якої вбачається відсутність доходу за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року. Довідки щодо отриманого доходу за попередній календарний рік до суду не надано.

Отже, клопотання позивача не містить обґрунтувань підстав звільнення від сплати судового збору та до клопотання не надано належних доказів, у зв'язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту Самарської районної у місті Дніпрі ради, управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстави для поновлення строку та докази поважності причин його пропуску, доказ сплатити судового збору із заявлених ним немайнових вимог, у розмірі 1409,60 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок 4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101 або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) С. В. Прудник