Справа № 1340/4919/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/4919/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у спрощеному позовному провадженні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, у якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення № 12 від 23.04.2018 року «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» видане особі без громадянства ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем не було надано свідомо неправдиві відомості під час подання заяви про надання дозволу на імміграцію та доданих до неї документів, тому підстав для скасування дозволу на імміграцію відповідно до п.1 ч.1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» не було; позивача позбавлено процесуальних гарантій, встановлених статтею 8 Європейської конвенції з прав людини щодо безпосередньої участі сторони у процедурі прийняття рішення компетентним органом.

Згідно ухвали від 24.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 12.11.2018 року зазначає, зокрема, що ОСОБА_1 у своїй заяві про надання дозволу на імміграцію від 02.06.2011 подав завідомо неправдиві відомості щодо свого проживання за адресою: АДРЕСА_2. На момент звернення 02.06.2011, ОСОБА_1 перебував у шлюбі менше двох років, що не надавало йому підстав для звернення із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну поза квотою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Наблус, документований паспортом громадянина держави Палестина НОМЕР_1, виданим 19.08.2010, терміном дії до 18.08.2015.

ОСОБА_1 звернувся 02.06.2011 року до СГІРФО Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну.

До заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 долучив наступні документи: засвідчену копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, видану Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 13.06.2009. актовий запис №1059 від 13.06.2009; копію паспорта дружини - громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_2, виданого 28.07.2009 Залізничним РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області.

На підставі поданих документів та проведених перевірок (за обліками УСБУ у Львівській області, Департаменту охорони державного кордону) було прийнято рішення про документування позивача посвідкою на постійне проживання в Україні.

УГІРФО ГУ МВС України у Львівській області було видано дозвіл на імміграцію в Україну ОСОБА_1, без зазначення номеру та дати, терміном дії до 02.06.2012.

20.12.2011 позивач був документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_4, згідно якої значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3.

23.05.2012 ОСОБА_1 був документований УГІРФО ГУ МВСУ у Львівській області посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_5 терміном дії «безстроково».

12.03.2013 ОСОБА_1 був документований ГУ ДМС України у Львівській області посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_6.

19.10.2017 до Відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства з Дніпровського РВ ГУ ДМС України у м. Києві надійшов письмовий запит від 13.10.2017 №05/2359-117 про підтвердження законності надання дозволу на імміграцію та документування посвідкою на постійне проживання особи без громадянства ОСОБА_1, оскільки вказана особа звернулась із заявою про прийняття до громадянства України.

Головним управлінням проведено аналіз матеріалів особової справи ОСОБА_1 та встановлено, що на момент подання заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну, позивач був одружений з громадянкою України менше двох років та повідомив неправдиві відомості щодо адреси проживання.

23.04.2018 року Головним управлінням ДМСУ у Львівській області прийнято рішення №12 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого особі без громадянства ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію".

Про прийняте рішення було повідомлено ОСОБА_1 листом ГУ ДМС України у Львівській області від 24.04.2018 №4601.4.1 -8466/4601.1-18.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про імміграцію" від 07 червня 2001 року N 2491-III (далі - Закон) та Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р. № 1983 (далі - Порядок).

Відповідно до вимог ст. 4 Закону (в редакції від 10.04.2009, чинній на момент звернення позивача із заявою про надання дозволу на імміграцію), дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції. Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів.

Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції, зокрема, надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Частиною 1 ст. 9 Закону (в редакції від 10.04.2009) визначено, що заяви про надання дозволу на імміграцію подаються особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем їх проживання.

Пунктом 10 Порядку (в редакції від 16.07.2010, чинній на момент подання позивачем заяви про надання дозволу на імміграцію) визначено, що заяви про надання дозволу на імміграцію подаються, зокрема, до територіальних підрозділів за місцем проживання - особами, які тимчасово перебувають в Україні на законних підставах.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 29 Цивільного кодексу України (у редакції спірних правовідносин) місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до п. 2 Порядку (в редакції від 16.07.2010) рішення за заявами про надання дозволу на імміграцію залежно від категорії іммігрантів приймають: відділи (сектори) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь МВС (далі - територіальні підрозділи) - стосовно іммігрантів, які на законних підставах перебувають на території України і є іммігрантами позаквотової категорії (крім іммігрантів, стосовно яких рішення приймає міграційна служба), а саме: одного з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітей і батьків громадян України

Відповідно до ст. 12 Закону (в чинній редакції), дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Вимогами пунктів 21, 22 Порядку (в чинній редакції), встановлено, що дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Із долучених до матеріалів особової справи позивача, копій сторінок його національного паспорта вбачається, що ОСОБА_1 до 01.03.2011 року навчався у Львівському національному медичному університеті ім. Д. Галицького та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується відповідними штампами УГІРФО ГУ МВСУ у Львівській області у паспорті.

З 10.02.2011 його реєстрація була припинена у зв'язку з виїздом в м. Харків на навчання.

01.10.2011 УГІРФО ГУМВСУ в Харківській області позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5., про що проставлено відповідні штампи у його паспорті.

Будь-які відомості чи документи щодо зареєстрованого місця проживання позивача, на момент звернення до СГІРФО Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області 02.06.2011 ОСОБА_1 відсутні.

Отже, на момент написання заяви позивач не мав зареєстрованого місця проживання. Покликання відповідача на те, що відомості про адресу проживання позивача станом на 02.06.2011 року (м. Львів, вул. Городоцька, 319) є неправдивими не підтверджуються матеріалами справи. За відсутності зареєстрованого місця проживання позивач вправі був вказати адресу фактичного проживання.

Суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що ОСОБА_1 у своїй заяві про надання дозволу на імміграцію від 02.06.2011 подав завідомо неправдиві відомості щодо перебування у шлюбі понад 2 роки.

У заяві для надання дозволу на імміграцію позивач покликався на перебування у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2, однак не зазначав з якого часу перебуває з нею у шлюбі, натомість, подавав копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 13.06.2009, актовий запис №1059.

Проведення перевірки доданих документів та встановлення підстав для надання дозволу на імміграцію було покладено на працівників відділів (секторів) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь МВС.

Тому покликання відповідача на подання позивачем свідомо неправдивих відомостей є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Отже, відсутні підстави для скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію.

Крім того, суд приймає до уваги покликання позивача на те, що його було позбавлено процесуальних гарантій, встановлених статтею 8 Європейської конвенції з прав людини щодо безпосередньої участі сторони у процедурі прийняття рішення компетентним органом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем позовні вимоги не спростовано.

З огляду на викладене, позов слід задоволити, визнати протиправним та скасувати рішення № 12 від 23.04.2018 року «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» видане особі без громадянства ОСОБА_1.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90. 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 12 від 23.04.2018 року «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» видане особі без громадянства ОСОБА_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДМС у Львівській області (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців,11) на користь ОСОБА_1 (02002, АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.