Справа № 820/3806/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 листопада 2018 р. № 820/3806/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Андрущенко Д.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Селіверстов В.А., Шевченко В.В.

відповідача - Бабич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом

Приватного підприємства "Баріон" (вул. Бакуліна, б.11, к. 3-10, м. Харків, 61166, )

до Головного управління ДФС України в Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, )

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Баріон" (далі - позивач, ПП "Баріон") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС, контролюючий орган), в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Харківській області від 25 січня 2018 року №1, №1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що, що висновки акту перевірки №25940/20-40-14-11- 11/23920909 від 29.12.2017 року, на підставі яких винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 25 січня 2018 року №1, №1 є необґрунтованими та помилковими, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків зазначеного акту підлягають скасуванню.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому та наданих письмових поясненнях.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що на підставі наданих до перевірки первинних документів бухгалтерського обліку, наявної податкової інформації щодо контрагентів позивача у перевіряємому періоді посадові особи контролюючого органу дійшли правомірного висновку про не підтвердження придбання товару та надання послуг позивачу від контрагентів та свідчить про нереальність здійснення господарських операцій із контрагентами ТОВ „БЦ-ІНВЕСТ", ТОВ „ДАЙМОНД СІТІ" та ТОВ „ППР АМПРОКС".

Відтак, вважає, що зроблені на підставі наявних у підприємства під час перевірки документів висновки є правильними, об'єктивними, відповідають фактичним обставинам та наявним у платника податків на час перевірки документам.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ПП «БАРІОН» (податковий номер 23920909) зареєстроване 21.01.1997 р. в установленому законом порядку юридичною особою, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 0049066, місцезнаходження: 61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 11, оф. 3-10. Взято на облік в ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, станом на 01.09.2017 року перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

На підставі направлення від 15.12.2017 №11372, виданого Головним управлінням у Харківській області, посадовою особою контролюючого органу, відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Харківській області та наказу від 15.12.2017 р. №7885 проведена позапланова виїзна перевірка Приватного підприємства «Баріон». Перевірка позивача проводилась з 19.12.2017 по 21.12.2017 року.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 29.12.2017 р. №25940/20-40-14-11-11/23920909 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «БАРІОН» (код платника 23920909), (тел. 717-58-69, 751-86-69, e-mail: ) з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «БЦ-ІНВЕСТ» (податковий номер 40372701) за період травень-жовтень 2016 року, ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (податковий номер 40450468) за листопад 2016 року, ТОВ «ППР АМПРОКС» (податковий номер 41005890) за період січень-лютий 2017 року та подальшої реалізації» (далі по тексту - акт перевірки) яким встановлені наступні порушення:

1.Відсутність оформлення за звітні періоди декларування ПДВ неправомірно визначених сум податкового кредиту та податкових зобов'язань:

2.1. порушено норми пп. „а" п. 198.1 ст. 198, п.п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України сум податкового кредиту при придбанні товарів встановлено завищення на загальну суму 820 075 грн., у тому числі за травень 2016 року у сумі 33 310 грн., за червень 2016 року у сумі 40 152 грн., за липень 2016 року у сумі 135 984 грн., за серпень 2016 року у сумі 337 061 грн., за вересень 2016 року у сумі 26 984 грн., за жовтень 2016 року у сумі 42 692 грн., за листопад 2016 року у сумі 188 160 грн., за грудень 2016 року у сумі 12 931 грн., за січень 2017 року у сумі 1 448 грн., за лютий 2017 року у сумі 1 353 грн.

2.2. порушено норми п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України встановлено завищення сум податкових зобов'язань при продажу товарів на загальну суму 678 620 грн., у тому числі: за липень 2016 року у сумі 100 180 грн., серпень 2016 року у сумі 349 430 грн., жовтень 2016 року у сумі 44 240 грн., листопад 2016 року у сумі 184 770 грн.

2.3. порушено норми пп. „а" п. 198.1 ст. 198, п.п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість у загальній сумі 165 207 грн., у тому числі за травень 2016 року у сумі 33 310 грн., за червень 2016 року у сумі 40 152 грн., за липень 2016 року у сумі 39 310 грн., за серпень 2016 року у сумі 13 621 грн., за вересень 2016 року у сумі 26 984 грн., за листопад 2016 року у сумі 9 028 грн., за січень 2017 року у сумі 1 448 грн., за лютий 2017 року у сумі 1 353 грн.

Позивачем до ГУ ДФС у Харківській області подані заперечення №1 від 11.01.2018 р. на акт перевірки від від 29.12.2017 р. №25940/20-40-14-11-11/23920909.

Листом від 15.01.2018 року № 1255/10/20-40-14-11-18 «Про розгляд заперечення на акт» контролюючий орган повідомив позивача про його розгляд 19.01.2018 року в приміщенні ГУ ДФС в Харківській області об 11.00 год.

Листом від 22.01.2018 року № 2104/10/20-40-14-11-18 «Про розгляд заперечення на акт» контролюючий орган повідомив позивача про необґрунтованість поданих ним заперечень та залишення без змін висновків акта перевірки.

25.01.2018 року відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення № 1 про збільшення суми грошового зобов'язання ПП «Баріон» з податку на додану вартість в розмірі 206508, 75 грн. в тому числі 165207 грн. за податковими зобов'язаннями та 41301, 75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), № 1 про зменшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 678620. 00 грн. за податковими зобов'язаннями та 654869, 00 грн. податкового кредиту.

Позивач 07.02.2018 року подав скаргу на прийняті податкові повідомлення - рішення до ДФС України.

Рішенням «Про результати розгляду скарги» від 06.04.2018 № 12210/6/99-991/01-01-25 оскаржувані ППР залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що до матеріалів справи позивачем були надані копії наступних договорів на створення науково-технічної продукції з виконавцем - ТОВ «БЦ Інвест»: № 16167 від 15.06.2016 р., № 16197 від 15.07.2016 р., № 16200 від 18.07.2016 р., № 16215 від 02.08.2016 р., № 16221 від 08.08.2016 р., № 16235 від 22.08.2016 р., № 16250 від 05.09.2016 р., № 16251 від 06.09.2016 р., № 16252 від 07.09.2016 р.

Предметом вказаних договорів згідно п. 1.1. є те, що Виконавець зобов'язується здати Замовнику, а останній зобов'язується прийняти та оплатити за комплекти модулів для приладів «РЗА-ТЕСТЕР» для налагодження пристроїв релейної захисної автоматики (далі РЗА) відповідно до Технічного завдання, Відомістю виконання і Протоколом погодження ціни, які є невідємною частиною даного Договору (додатки №№ 1,2,3).

Відповідно до п. 2.5. вказаних договорів Виконавець має право залучати для виконання робіт третіх осіб, при цьому вся відповідальність за виконання ними договірних зобов'язань лежить на Виконавцеві.

Оплата за виконану і прийняту НТП (науково-технічну продукцію) здійснюється Замовником з розрахунку за один комплект модулів до приладу РТ з урахуванням ПДВ 20% шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця або іншим способом, не заборонених законодавством (п. 3.1. договорів).

Крім того, до матеріалів справи позивачем були надані копії наступних договорів на створення науково-технічної продукції з виконавцем - ТОВ «БЦ Інвест»: № 16168 від 16.06.2016 р., № 16197 від 15.07.2016 р., № 16214 від 01.08.2016 р.,

Предметом вказаних договорів згідно п. 1.1. є те, що Виконавець зобов'язується здати Замовнику, а останній зобов'язується прийняти та оплатити комплекти модулів для модернізації приладів «РЗА-ТЕСТЕР» для налагодження пристроїв релейної захисної автоматики (далі РЗА) відповідно до Технічного завдання, Відомістю виконання і Протоколом погодження ціни, які є невід'ємною частиною даного Договору (додатки №№ 1,2,3).

Відповідно до п. 2.5. вказаних договорів Виконавець має право залучати для виконання робіт третіх осіб, при цьому вся відповідальність за виконання ними договірних зобов'язань лежить на Виконавцеві.

Оплата за виконану і прийняту НТП (науково-технічну продукцію) здійснюється Замовником з розрахунку за один комплект модулів до приладу РТ з урахуванням ПДВ 20% шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця або іншим способом, не заборонених законодавством (п. 3.1. договорів).

Суд відзначає, що копії договору на створення науково-технічної продукції з виконавцем - ТОВ «БЦ Інвест» № 16207 від 16.08.2016 р. та первинних документів, виданих сторонами договору на його виконання, розрахункових документів, доказів оприбуткування отриманої продукції та/або наданих послуг, інших документів, які би підтверджували здійснення господарських операцій за цим договором в підтвердження правильності нарахування та сплати податків позивачем до суду не надані.

Як відображено в акті перевірки та стверджувалось представником позивача в судових засіданнях послуги у вигляді Робіт по виготовленню комплектів модулів для приладів «РЗА-ТЕСТЕР» у подальшому було реалізовано на адресу ПАТ «ЮНІТІ», код 23465204, відповідно до договорів, актів виконаних робіт, що наведені у додатку №2.

З акту перевірки та матеріалів справи вбачається, що укладені договори № 15/06-16 від 15.06.2016 р., № 15/07-16-03 від 15.07.2016 р., № 18/07-16 від 18.07.2016 р., № 25/07-16 від 25.07.2016 р., № 01/08-16 від 01.08.2016 р., № 02/08-16 від 02.08.2016 р., № 08/08-16 від 08.08.2016 р., № 22/08-16 від 22.08.2016 р., № 17/10-16 від 17.10.2016 р., № 18/10-16 від 18.10.2016 р., № 19/10-16 від 19.10.2016 р., № 20/10-16 від 20.10.2016 р., № 21/10-16 від 21.10.2016 р. позивача з ПАТ «ЮНІТІ», код 23465204 є типовими та мають наступний зміст: Договір на створення науково-технічної продукції, де АТ «ЮНІТІ» є Замовником, ПП «БАРІОН» - Виконавець. Виконавець зобов'язаний надати Замовнику комплекти модулів для прибора «РЗА-ТЕСТЕР».

Предмет договору за п. 1. 1.: Виконавець зобов'язаний надати Замовнику, а останній зобов'язується прийняти та сплатити за комплекти модулів для прибору «РЗА-ТЕСТЕР» у відповідності з Технічним завданням, Відомістю виконання та протоколом узгодження ціни.

Відповідно до п. 2.5. Виконавець має право залучати для виконання робіт третіх осіб, при цьому вся відповідальність покладена на Виконавця.

Оплата за виконану і прийняту НТП (науково-технічну продукцію) здійснюється Замовником з розрахунку за один комплект модулів до приладу РТ з урахуванням ПДВ 20% шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця або іншим способом, не заборонених законодавством (п. 3.1. договорів).

Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оцінюючі зазначені обставини суд відзначає, що відносини та правове регулювання підряду унормовані приписами Глави 61 Розділу ІІІ Цивільного кодексу України.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частинами 1 та 2 ст. 838 ЦК України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків (ч. 2 ст. 840 ЦКУ).

Згідно ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі (ч. 1 ст. 844 ЦКУ).

У ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Водночас, дослідивши надані позивачем копії договорів з ТОВ «БЦ Інвест» та договори позивача з ПАТ «ЮНІТІ» суд відзначає, що всупереч приписів ст. 837 ЦК України, а також тверджень позивача, їх предметом є не виконання робіт, а прийняття та оплата комплектів модулів для прибору «РЗА-ТЕСТЕР» (п. 1.1 договорів), виконана і прийнята НТП (науково-технічна продукція) (п. 3.1. договорів).

В порушення ч. 1 ст. 843 ЦК України, ч. 1 ст. 844 ЦК України у договорах не визначена ціна роботи або способи її визначення, не складено кошторису.

Згідно пунктів 6 Технічного завдання на виготовлення комплектів модулів для приладів «РЗА-ТЕСТЕР» для налагодження пристроїв РЗА до договорів позивача з ТОВ «БЦ Інвест» та договорів позивача з ПАТ «ЮНІТІ» завершення робіт по пунктах Відомості виконання оформлюється накладними на готові вироби, які є підставою для фінансових розрахунків. Зазначене оформлення не притаманне відносинам підряду, за якими завершення робіт та їх здавання передбачається актом здачі-приймання виконаних робіт або наданих послуг, в яких зазначається саме вартість до сплати за виконані роботи або надані послуги, які сторонами договорів не складались і до перевірки та до матеріалів справи не надавались. Оформлення накладних на готові вироби зазвичай здійснюється на виконання договорів купівлі-продажу, оскільки предметом такого договору є саме готові вироби, а не послуги з їх виготовлення.

Таким чином, позивачем не доведено, що предметом укладених договорів були саме виконання робіт.

Крім того, відсутність актів здачі-приймання виконаних робіт за договорами свідчить про те, що такі роботи не виконувались, позивачу від ТОВ «БЦ Інвест», а позивачем до ТОВ «Юніті» не передавались, й відповідно не приймались. Будь-які інші належні та допустимі, достатні та достовірні в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ докази зворотнього матеріали справи не містять, позивачем не надано, а судом під час розгляду справи по суті не встановлено.

Копії видаткових накладних за договорами на створення науково-технічної продукції від постачальника ТОВ «БЦ Інвест» до ПП «Баріон» на комплекти модулів до приладу «РЗА-Тестер» не містить вартості як самого комплекта, так і вартості робіт.

Надані до матеріалів справи копії технічних завдань, відомостей виконання №1, протоколів узгодження договірної ціни на науково-технічну продукцію, актів здачі-приймання конструкторської документації та додатків до нього, акти на виконання робіт (послуг) на створення науково-технічної продукції не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підставі яких в бухгалтерському обліку мають бути відображені господарські операції з отримання послуг від ТОВ «БЦ Інвест» та надання послуг ТОВ «Юніті».

Крім того, як під час проведення перевірки податковим органом так і під час судового розгляду справи позивачем не надано звітів про виконані роботи, актів виконаних робіт (наданих послуг).

Частиною другою ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону).

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону).

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Так, в наданих до матеріалів справи документах відсутні обсяг та одиниці виміру наданих послуг, вартість кожного окремого виду наданих послуг в залежності від виду комплекта модулів або виду модернізації в погодинному чи будь-якому іншому виразі та їх деталізація. Відсутній зміст господарської операції - виконання робіт (надання послуг). Отже, суд вважає, що надані документи не відображають зміст господарських операцій з виконання робіт та їх вимірник, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського обліку, що відображають фактично здійснені позивачем господарські операції з виконання робіт.

Також позивачем до перевірки та матеріалів справи не надано належним чином засвідчених копій технічної документації на виготовлені вироби та документів про фактичне переміщення комплектуючих та матеріалів від ТОВ «Юніті» (м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1) до позивача і від позивача (м. Харків, вул. Бакуліна, 11) - до ТОВ «БЦ Інвест» (Київська область, м. Біла Церква, вул. Б.Хмельницького, 28 оф. 12), а також зібраних з них комплектів модулів товариством з обмеженою відповідальністю «БЦ Інвест» до позивача і ТОВ «Юніті» у просторі - товарно-транспортні накладні, подорожні листи вантажного автомобіля та інших документів про доставку товару до складу покупця, документів, що свідчать про навантаження - розвантаження товару.

Крім того, в підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем до матеріалів справи не надано належним чином засвідчених податкових накладних та копій платіжних доручень, доказів оприбуткування отриманих та переданих робіт.

Як вбачається з вищевикладеного, з урахуванням відсутності вищезазначених документів суд ставить під сумнів реальність здійснення вказаних господарських операцій.

Також до матеріалів справи позивачем було надано копію договору поставки з ТОВ «БЦ Інвест» № 16121 від 30.04.2016 р.

Відповідно до п. 1.1 договору поставки, його предметом є передача у власність покупця комплектуючих виробів, паяльного устаткування, електронних компонентів, що зазначені у Заяці (надалі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

У Заявці зазначається найменування товару, його кількість, ціна, термін поставки, загальна вартість товару. Заявка є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що строк поставки товару зазначається в Заявці. Поставка товару може бути здійснена на підставі однієї чи декількох Заявок, які за текстом цього договору іменуються як «Заявці» чи «Заявка». Строк поставки фіксується з моменту узгодження специфікації покупцем.

Відповідно до п. 2 Договору, умови поставки Товару - СРТ місто Харків (Інкотермс-2000), якщо інше не визначено у Заявці.

Згідно п. 2.5 договору при прийманні товару Покупець перевіряє його відповідність даним, які вказані специфікації, рахунку-фактурі, накладній по найменуванню, кількості, якості та комплектності.

Постачальник є таким, що виконав умови поставки товару з дати передачі товару перевізнику. Датою поставки товару є дата, що вказана у вантажній декларації (реєстрі відправлень) (п. 2.6 договору).

Крім того, в підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем до матеріалів справи не надано належним чином засвідчених копій Заявок, котрі, згідно пунктів 1.1., 1.2., 2.1. Договору є підставою для здійснення поставки товару позивачу. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що на виконання умов зазначеного договору Заявки не складались, товар відпускався за усною заявкою керівника.

Також в підтвердження виконання умов договору та здійснення господарських операцій позивачем не надано належним чином засвідчених копій узгоджених покупцем (позивачем) специфікацій (п. 2.1 договору), товарно-транспортних накладних, подорожніх листів вантажного автомобіля та інших документів про доставку товару до складу покупця, документів, що свідчать про навантаження - розвантаження товару, вантажних декларацій (реєстрі відправлень) (п. 2.6 договору), податкових накладних, платіжних доручень на оплату отриманого товару, доказів оприбуткування товарів на склад підприємства.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи копій видаткових накладних товар від ТОВ «БЦ Інвест» отримував ОСОБА_4 згідно довіреностей: № 30 від 11.05.2018 р., № 32 від 16.05.2016 р., № 36 від 25.05.2016 р., № 38 від 03.06.2016 р., № 40 від 06.06.2016 р., № 41 від 16.06.2016 р., № 43 від 29.06.2016 р., № 55 від 20.07.2016 р., при цьому на перевірку та до суду зазначені довіреності на підтвердження отримання товару надано не було.

Як вбачається з вищевикладеного, з урахуванням відсутності вищезазначених документів суд ставить під сумнів реальність здійснення вказаних господарських операцій на виконання умов договору поставки з ТОВ «БЦ Інвест» № 16121 від 30.04.2016 р.

Як вбачається з акту перевірки, суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідно до періодів, на загальну суму 813 639 грн., у тому числі по періодах: травень 2016 року у сумі 33 310 грн., червень 2016 року у сумі 40 152 грн., липень 2016 року у сумі 135 984 грн., серпень 2016 року у сумі 337 061 грн., вересень 2016 року у сумі 26 984 грн., жовтень 2016 року у сумі 42 692 грн., листопад 184 525 грн., грудень 2016 року у сумі 12 931 грн., відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ.

У жовтні 2016 року між підприємствами ПП «БАРІОН» та ТОВ «БЦ ІНВЕСТ», відповідно до автоматизованої системи співставлення, встановлено розбіжність у сумі 220 994,65 грн., у зв'язку з тим, що ТОВ «БЦ ІНВЕСТ» не звітувало з жовтня 2016 року.

ПП «БАРІОН» (податковий номер 23920909) з травня 2016 по серпень 2017 року перераховано грошові кошти. На дату складання акту перевірки, заборгованість по взаєморозрахункам відсутня.

Водночас, суд, оцінюючи в сукупності надані докази приймає до уваги також наявну у контролюючого органу податкову інформацію що контрагента ТОВ «БЦ Інвест» (Київська область, м. Біла Церква, вул. Б.Хмельницького, 28 оф. 12). Так, згідно акту перевірки встановлено, що з жовтня 2016 року податкову звітність з ПДВ не надавало. Договір № про визнання електронних документів від 12.05.2016 - 24.10.2016 року відхилений по причині - відсутній за місцем знаходження, п. 6.4 договора, лист ОУ БЦ ОДПІ № 2950/10-02-21-04 від 24.10.2016 р.

Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області складено податкову інформацію по ТОВ "БЦ ІНВЕСТ", () щодо встановлення нереальності здійснених фінансово - господарських операцій з платниками податків за звітний період декларування ПДВ травень-листопад 2016 року від 08.02.2017 № 59/10-02-14-03/40372701.

Згідно витягу з податкової інформації:

«…Факт відсутності ТОВ "БЦ ІНВЕСТ" за місцезнаходженням, а саме: 09117, КИЇВСЬКА ОБЛАСТЬ, м. БІЛА ЦЕРКВА, вул. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, буд. 28, кв. (офіс) 12, засвідчено довідкою ОУ Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 24.10.2016 року №2950/7/10-02-21-04.

Основний вид діяльності ТОВ "БЦ ІНВЕСТ" - неспецiалiзована оптова торгiвля. Згідно даних ЄРПН протягом травня-листопада 2016 року підприємством реалізовано автозапчастини, електро обладнання, та ін товар в асортименті та в значних обсягах, крім того надано послуги, що потребують спеціональних знань та навичок.

Номенклатура та обсяг наданих послуг свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об'єму господарської діяльності без наявності допоміжних послуг, таких як транспортування, зберігання, сортування, пакування тощо та без залучення субпідрядних організацій.

Враховуючи вищевикладене, господарські операції між ТОВ "БЦ ІНВЕСТ" та контрагентами не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності необхідних офісних, складських приміщень, обладнання та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення основного виду діяльності».

Також під час перевірки встановлено «формування підприємством „сумнівного" податкового кредиту з ПДВ за рахунок реалізації покупцям товарів походження яких невідоме та неможливо відстежити за даними ЄРПН.

Тобто, по ТОВ "БЦ ІНВЕСТ" наявні факти, коли товар, що було придбано, не реалізується, а відбувається лише документальне оформлення операцій з реалізації інших товарів, робіт, послуг на адресу покупців, фактично відбувається „розрив" ланцюга постачання.

Враховуючи вищезазначене, господарська діяльність ТОВ "БЦ ІНВЕСТ" має наступні знаки нереальності здійснення операцій, а саме:

- відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме:

- відсутній кваліфікований персонал;

- відсутні основні фонди;

- платник не знаходиться за місцезнаходженням;

- невідповідність номенклатури реалізованих та придбаних товарів (робіт послуг),

- відсутність реального ланцюга постачання реалізованих товарно-матеріальних цінностей.

За результатами опрацювання зібраної інформації з баз даних ІС «Податковий блок» підсистем «Податкова звітність», «Аналітична система - перегляд результатів співставлення ПЗ та ПК», «Архів Електронної звітності», встановлено:

- неможливість підтвердження реальності господарських операцій ТОВ "БЦ ІНВЕСТ" з питань придбання та подальшої реалізації товарів по ланцюгу постачання;

- встановлено формування ТОВ "БЦ ІНВЕСТ" «сумнівного» податкового кредиту з ПДВ за рахунок реалізації покупцям товарів відмінних від придбаних у постачальників, походження яких невідоме та неможливо відстежити за даними ЄРПН…».

Позивачем на підтвердження взаємовідносин у листопаді 2016 року ПП «БАРІОН» з ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (код 132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Залізнична, 92), яке здійснювало позивачу продаж електротоварів, надано копії рахунку - фактури № ДС - 0000095 від 07.11.2016 р. та видаткової накладної від 07.11.2016 р. № ДС-0000127, згідно якої електротовари отримано ОСОБА_4 за довіреністю №88 від 07.11.2016 р.

Згідно акту перевірки суми податку на додану вартість за зазначеній податковій накладній включено до податкового кредиту відповідно до періодів, на загальну суму 3 635 грн., у тому числі по періодах: листопад 2016 у сумі 3 635 грн., відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ.

При цьому в підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду не надано належним чином засвідчених копій довіреністю №88 від 07.11.2016 р., податкової накладної, платіжного доручення на оплату товару, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів вантажного автомобіля та інших документів про доставку товару до складу покупця, доказів оприбуткування товару на склад покупця.

Суд, оцінюючи в сукупності надані докази приймає до уваги також наявну у контролюючого органу податкову інформацію що контрагента - ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ».

Як вбачається з акту перевірки, у листопаді 2016 року між підприємствами ПП «БАРІОН» та ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ», відповідно до автоматизованої системи співставлення, встановлено розбіжність у сумі 3 634,62 грн., у зв'язку з тим, що декларація з ПДВ подана ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» за листопад 2016 року, прийнято КИЕВО-СВЯТОШИНСЬКА ОДПI ГУ ДФС У КИЇВСЬКIЙ ОБЛАСТI до відома.

Як встановлено під час перевірки позивача Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області складено податкову інформацію по ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (код за ) щодо встановлення нереальності здійснених фінансово - господарських операцій з платниками податків за звітний період декларування ПДВ з 01.10.2016р.-30.11.2016р. від 29.12.2016 р. №1146 /10-13-14-04/ 40450468, згідно витягу з якої встановлено: «Під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів: з однієї сторони недостатня кількість працюючих та з другої сторони значний обсяг фактично оформлених ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (код за ) операцій з придбання та реалізації товару передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (агентів, менеджерів, вантажників, водіїв, бухгалтерів та інших). В зв'язку з цим посадові особи ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (код за ) не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

У зв'язку з відсутністю документальних підтверджень щодо рівня освіти, кваліфікації, професіональних знань, чисельності та фахової належності робітників ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (код за ) неможливо встановити та підтвердити відповідність наявних трудових ресурсів виконанню оформлених господарських операцій за період з 01.10.2016р.-30.11.2016р.

ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (код за ) не є експортером у перевіряємому періоді.

Зазначене вище свідчить про наявність значного ризику декларування неправдивих відомостей про кількість та вагу товарів (заниження кількостітоварів з високою митною вартістю та податковим навантаженням за рахунок завищення кількості інших) з метою зменшення митних платежів.

Таким чином, згідно аналізу податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації зовсім інших товарів (робіт, послуг). Крім того, про нереальність здійсненних господарських операцій свідчать наступні факти:

- відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця),

- відсутність інформації про транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні),

- відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Аналізом наданих ТОВ «ДАЙМОНД СІТІ» (код за ) послуг вбачається не можливість фактичного здійснювання господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності транспортних засобів, наявної кількості трудових ресурсів».

Позивачем до матеріалів справи на підтвердження взаємовідносин з ТОВ «ППР «АМПРОКС» (код 41005890, Донецька область, м. Маріуполь, Лівобережний район, вул. Волгодонська, буд. 2, кв. (офіс) 214) надано копію договору поставки від 17.01.2017 р. № 1717.

Відповідно до п. 1.1 договору поставки, його предметом є передача у власність покупця комплектуючих виробів, паяльного устаткування, електронних компонентів, зазначені у Заяці (надалі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

У Заявці зазначається найменування товару, його кількість, ціна, термін поставки, загальна вартість товару. Заявка є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що строк поставки товару зазначається в Заявці. Поставка товару може бути здійснена на підставі однієї чи декількох Заявок, які за текстом цього договору іменуються як «Заявці» чи «Заявка». Строк поставки фіксується з моменту узгодження специфікації покупцем.

Відповідно до п. 2.3 Договору, умови поставки Товару - СРТ місто Харків (Інкотермс-2000), якщо інше не визначено у Заявці.

Згідно п. 2.5 договору при прийманні товару Покупець перевіряє його відповідність даним, які вказані специфікації, рахунку-фактурі, накладній по найменуванню, кількості, якості та комплектності.

Постачальник є таким, що виконав умови поставки товару з дати передачі товару перевізнику. Датою поставки товару є дата, що вказана у вантажній декларації (реєстрі відправлень) (п. 2.6 договору).

Крім того, в підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем до матеріалів справи не надано належним чином засвідчених копій Заявок, котрі, згідно пунктів 1.1., 1.2., 2.1. Договору є підставою для здійснення поставки товару позивачу. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що на виконання умов зазначеного договору Заявки не складались, товар відпускався за усною заявкою керівника.

Також в підтвердження виконання умов договору та здійснення господарських операцій позивачем не надано належним чином засвідчених копій узгоджених покупцем (позивачем) специфікацій (п. 2.1 договору), товарно-транспортних накладних, подорожніх листів вантажного автомобіля та інших документів про доставку товару до складу покупця, документів, що свідчать про навантаження - розвантаження товару, вантажних декларацій (реєстрі відправлень) (п. 2.6 договору), податкових накладних, платіжних доручень на оплату отриманого товару, доказів оприбуткування товарів на склад підприємства.

Також, як вбачається з наданих до матеріалів справи копій видаткових накладних товар від ТОВ «ППР «АМПРОКС» отримував ОСОБА_4 згідно довіреностей: № 5 від 18.01.2017 р. та № 6 від 20.02.2016 р. при цьому на перевірку та до суду зазначені довіреності на підтвердження отримання товару надано не було.

Як вбачається з вищевикладеного, з урахуванням відсутності вищезазначених документів суд погоджується з позицією відповідача по справі щодо нереальності здійснення господарських операцій позивача на підставі договору поставки з ТОВ «ППР «АМПРОКС» № 1717 від 17.01.2017 р.

Крім того, як встановлено в ході перевірки у січні-лютому 2017 року між підприємствами ПП «БАРІОН» та ТОВ «ППР «АМПРОКС», відповідно до автоматизованої системи співставлення, встановлено розбіжність у сумі 2801,78 грн., у зв'язку з тим, що декларація з ПДВ подана ТОВ «ППР «АМПРОКС» за січень-лютий 2017 року, прийнято МАРІУПОЛЬСЬКА ОДПІ ГУ ДФС У ДОН.ОБЛ.(ЛІВОБЕРЕЖНЕ ВІД-НЯ до відома.

Суд, оцінюючи в сукупності надані докази приймає до уваги також наявну у контролюючого органу податкову інформацію що контрагента - ТОВ «ППР «АМПРОКС».

Так, як вбачається з акту перевірки, Лівобережним відділенням Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області складено податкову інформацію по ТОВ «ППР АМПРОКС», код 41005890 щодо встановлення нереальності здійснених фінансово - господарських операцій з платниками податків за звітний період декларування ПДВ січень-лютий 2017 року від 29.06.2017 №23758/05-83-12-12-1/41005890, згідно витягу з якої:

«…Відповідно АІС „Податковий блок"підсистеми „Реєстрація ПП" встановлено, що основним видом діяльності ТОВ „ППР АМПРОКС" () є _46.90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено з однієї сторони:

- незначна кількість працюючих (в штаті працювало 1 особа) на ТОВ „ППР АМПРОКС" - директор та головний бухгалтер та засновник в одній особі;

та з другої сторони:

-значний обсяг оформлених документально операцій з придбання та реалізації товарів/послуг з контрагентами постачальниками та покупцями ;

- різноплановість придбаних та проданих товарів;

- віддаленість контрагентів один від одного, що передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, високого рівня оплати праці, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (менеджерів, комірників, бухгалтерів, працівників складу та інших);

- відсутності документального підтвердження реальності здійснення фінансово - господарських операцій з постачальниками та покупцями за січень-лютий 2017року;

- відсутність інформації щодо наявності транспортних засобів, або залучення автотранспортних підприємств для здійснення транспортування ТМЦ від постачальника до покупця;

- відсутня інформація щодо наявності складських приміщень для зберігання товару;

- відсутня інформація щодо наявності основних засобів.

На підставі вищезазначеного на теперішній час відсутня можливість підтвердження реальності здійснення господарських операцій за січень-лютий 2017 року з відповідними постачальниками та покупцями зазначених в податковій інформації за відповідний період».

Суд відзначає, що відповідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. №168/704 визначено, що господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Також, відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Мінфіну від 30.11.1999, № 291 на рахунку 28 "Товари" ведеться облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу. Цей рахунок використовують в основному збутові, торгові та заготівельні підприємства і організації, а також підприємства громадського харчування. Рахунок 28 "Товари" має такі субрахунки, зокрема, 281 "Товари на складі".

Докази оприбуткування товарів на складі позивача, отриманих від контрагентів в матеріалах справи відсутні.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 ст. 198 ПК право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі, в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 цієї статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку..

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 цієї статті).

При цьому законодавцем передбачається реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів (та/або будування, спорудження останніх), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією суми витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (послуг).

Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (далі - Правила № 363), товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу.

Основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля (пункт 11.1 Правил № 363).

Як встановлено пунктом 11.7 цих Правил, перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику.

За змістом цієї норми товарно-транспортні накладні повинні у всякому разі бути в наявності як у покупця так і у продавця, безвідносно до умов договору поставки про зобов'язану сторону щодо доставки товару. При цьому, однак, такі товарно-транспортні накладні повинні містити всю інформацію, яка б давала можливість здійснити облік транспорту, який здійснював перевезення, водія, який керував транспортом, товару, який перевозився, його якісних та кількісних характеристик (маса, кількість, найменування тощо).

Сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів, складених з посиланням на поставку товарів (послуг) не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Аналогічний правовий висновок був викладений у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 р. по справі № П/811/2247/14 за позовом Приватного підприємства «ТД Бастіон» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Також суд відзначає, що підписання видаткової накладної сторонами не свідчить про фізичне отримання товару покупцем та переміщення на склад позивача, його розвантаження на складі.

При аналізі реальності господарських відносин позивача з його контрагентами в рамках податкової перевірки суд бере до уваги рекомендації викладені в листі ВАСУ від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11, в якому необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

У листі Вищого адміністративного суду від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" вказується, що про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість; "тимчасова" поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від'ємне значення податкових зобов'язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов'язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Також, у Постанові ВСУ від 07.02.2012 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Броварисільбуд" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, викладено правову позицію, згідно якої на думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, наявність у позивача податкових накладних, виданих контрагентом, за умови встановлення судом факту нездійснення самої господарської операції, не є підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум до податкового кредиту.

У Постанові ВСУ від 27.10.2015 року у справі за позовом ТОВ «Комфортзон» до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З огляду на викладені обставини, суд погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки №25940/20-40-14-11- 11/23920909 від 29.12.2017 року.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС України в Харківській області від 25 січня 2018 року №1, №1.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним рішення.

Згідно статті 139 КАСУ в даному випадку відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 243, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Баріон" (вул. Бакуліна, б.11, к. 3-10, м. Харків, 61166, ) до Головного управління ДФС України в Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 21.11.2018 р.

Суддя Бадюков Ю.В.