Справа № 826/15967/16
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудтехнологія» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудтехнологія» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного Управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудтехнологія» (далі - позивач, ТОВ «Рембудтехнологія») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного Управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2016 №003001205.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

ТОВ «Рембудтехнологія», не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки сума нарахованого грошового зобов'язання у розмірі 1022,00 грн була сплачена позивачем ще 12.05.2016. Крім того зазначає, що відповідно до пункту 31 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч.4 ст.229, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 27.02.2016 TOB «Рембудтехнологія» подало до ДПІ Дніпровського району звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2015 рік. Дана декларація була прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1, квитанцією №2.

Оскільки у вказаній декларації було допущено помилку, а в розділі «Дохід від будь-якої діяльності» було вказано 20729,00 грн замість 20728601,00 грн та в розділі «Податок на прибуток» було зазначено 153,00 грн замість 153000,00 грн (тобто суми було скорочено до тисяч гривень), позивач в той же самий день подав звітну нову податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2015 рік з виправленими даними, яка також була прийнята податковим органом, про що свідчить квитанція №1, квитанція №2.

01.03.2016 TOB «Рембудтехнологія» засобами електронного зв'язку для подання податкової звітності, подало ДПІ Дніпровського району уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2015 рік, де в рядку 163П «Зменшення нарахованої суми податку» було вказано 149640,00 грн, податок на прибуток за звітний період (код рядка 17.19) визначений в сумі 3360,00 грн.

Квитанція №1 з повідомленням про прийняття податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік на центральному рівні отримана 01.03.2016. Друга квитанція з відміткою про те, що документ прийнятий, прийшла 01.03.2016.

TOB «Рембудтехнологія» 03.03.2016 сплатило до державного бюджету податок на прибуток за 2015 рік сумі 3360,00 грн.

22.03.2016 TOB «Рембудтехнологія» отримало лист від 09.03.2016 №2544/26-53-12-05-08 від контролюючого органу, в якому уточнююча декларація з податку на прибуток підприємства за 2015 рік не визнана як податкова звітність та не відповідає вимогам Наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств», зареєстрованому Міністерством юстиції України 11.11.2015, а саме, в полі 3 відсутній звітний період, що уточнюються (поле 2 повинно = полю 3). В цьому ж листі запропоновано подати нову уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства.

24.03.2016 TOB «Рембудтехнологія» надіслало уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2015 рік в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

29.03.2016 керуючись ст.50 Податкового кодексу України TOB «Рембудтехнологія» виправило помилку шляхом уточнення показників податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік, а саме: заповнило рядок 27, про що свідчить наданий уточнюючий розрахунок - уточнююча податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2015 рік (квитанція №1, квитанція № 2 про прийняття документа).

20.04.2016 відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2015 рік, за результатами якої складено акт №2358/26-53-12-05 від 20.04.2016, згідно якого встановлено порушення позивачем п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на прибуток.

При цьому, контролюючий орган виходив з того, що у вищезазначеній уточнюючій декларації платником задекларовано нараховані щомісячні авансові внески з податку на прибуток у сумі 149640,00 грн, на які зменшено податкове зобов'язання, тоді як протягом 2015 року нараховані авансові внески становлять 148618,00 грн, що призвело до заниження суми податку на прибуток за 2015 рік у розмірі 1022,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 19.05.2016: № , яким на підставі ст.126 Податкового кодексу України за затримку на 19 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 148239,13 грн зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 4823,13 грн; № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1022,00 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 19.05.2016: № , позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено своєчасність сплати самостійно узгоджених податкових зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок є документом, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою, чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог п.169.4 ст.169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з акту перевірки, ТОВ «Рембудтехнологія» допустило порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57 ПК України.

У зв'язку із порушенням строків до 30 календарних днів, відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення із застосуванням штрафу в розмірі 10 % суми несвоєчасно сплачено податкового зобов'язання на підставі пункту 126.1 ст. 126 ПК України.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про своєчасність сплати самостійно узгоджених податкових зобов'язань, зокрема, підтвердили б вчинення позивачем у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, дій, спрямованих на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про правомірність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 19.05.2016 №003001205.

Посилання апелянта на положення п.31 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки вказана норма передбачає звільнення від штрафних (фінансових) санкцій платників податку на прибуток за наслідками діяльності у 2015 році, але саме за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій та повноти його сплати.

Натомість звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату (тобто за порушення строків сплати), вказана норма не містить.

Отже, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудтехнологія» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудтехнологія» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: