Справа № 815/577/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/577/18

Категорія: 3.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, директора Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Абрамової Є.Г., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Суворовської районної адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправними дій, скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо скасування реєстрації місця проживання; скасувати висновок за результатами перевірки підстав реєстрації від 04.12.2017 року, який складений та підписаний директором Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Абрамової Є.Г.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.08.2017 року Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради за відповідною заявою проведено реєстрацію місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1. Під проведення реєстрації місце проживання позивач підтвердив своє право користування житловим приміщенням належним договором найму приміщення та судовими рішеннями, якими встановлений факт правомірності набуття цього права. Водночас, 04.12.2017 року Департамент без наведення обґрунтованих та правових підстав прийняв рішення про скасування реєстрації місце проживання позивача у вказаному приміщенні, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 закрито відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_4 просить скасувати судове рішення, справу направити на продовження розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Водночас, згідно із п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

На думку колегії суддів, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

При цьому, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з цим, однією із визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір приватноправового характеру обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового, однак не кожен спір за участю такого суб'єкта є публічно-правовим.

Отже, під час розгляду справи адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору необхідним для врахування є те, що протилежним за змістом є приватноправовий спір.

Під час вирішення спору судом першої інстанції вірно встановлено, що у висновку директора Департаменту нaдaння адміністративних послуг Одеської міської ради від 04.12.2017 року, зокрема, вирішено скасувати реєстрацію місце проживання гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Так, підставою для вказаного висновку Департаменту стали матеріали службової перевірки правомірності реєстрації місця проживання позивача за вказаною адресою.

За наслідком перевірки встановлено, що зазначена реєстрація місце проживання проведена згідно заяви ОСОБА_4 від 12.08.2017 року №К1-91738-ф/л та доданих до неї рішення Суворовського районного суду від 3 червня 2014 року по справі №523/18449/13-ц, рішення Апеляційного суду Одеської області від 16.04.2015 року по справі №523/19455/13-ц (провадження 22-ц/785/1363/15) та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності (скасування такого права) на об'єкт нерухомого майна - будівля гуртожитку (об'єкт житлової нерухомості) за адресою: АДРЕСА_1

При цьому, рішенням Суворовського районного суду від 03.06.2014 року по справі №523/18449/13-ц відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 16.04.2015 року по справі №523/19455/13-ц (провадження 22-ц/785/1363/15) відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову про визнання ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що не набули і не мають права користування жилим приміщенням та реєстрації місця проживання у вказаному приміщенні. Разом з цим, апеляційним судом у вказаній справі рішення суду першої інстанції змінено, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції: «Позов ОСОБА_4 до Обслуговуючого кооперативу «Житлове об'єднання «Цементник», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправними і скасування рішення загальних зборів та ордеру на жиле приміщення - задовольнити частково. Визнати недійсним рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлове об'єднання «Цементник» від 21.09.2013 року, протокол №6 у частині надання ОСОБА_6 права зайняття жилої площі 19,8+20.1 м.кв., кімнат АДРЕСА_1 визнати недійсним ордер від 30.09.2013 року, виданий Обслуговуючим кооперативом «Житлове об'єднання «Цементник» на ім'я ОСОБА_6на право зайняття із сім'єю з 2 осіб жилої площі 19,8+20.1 м.кв., кімнат АДРЕСА_1

Вивчивши під час перевірки вказані рішення, Департамент дійшов висновку, що наведені судові акти не дають права позивачу на вселення до житлового приміщення і не підтверджують право власності чи користування житловим приміщенням, а відтак - і правомірність реєстрації місце проживання у приміщенні.

Разом з цим, відповідачем під час перевірки враховано, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року скасовано рішення Апеляційного суду Одеської області від 16.04.2015 року по справі №523/19455/13-ц (провадження 22-ц/785/1363/15), справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи №523/19455/13-ц (провадження 22-ц/785/1363/15) рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.11.2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про усунення перешкод у користування приміщеннями і визнання ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що не набули і не мають права користування жилим приміщенням та реєстрації місця проживання у вказаному приміщенні, скасування рішення загальних зборів ОСОБА_1 та ордеру жиле приміщення.

Водночас, судом першої інстанції під час вирішення цієї справи враховано, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеса знаходиться цивільна справа №523/19130/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання їх такими, що не мають права користуватися житловими приміщеннями та зняття з реєстраційного обліку та зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, треті особи: Одеська міська рада, Обслуговуючий кооператив «Житлове об'єднання «Цементник», про втрату права користування житловим приміщенням та виселення.

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 15.01.2018 року по справі №522/19455/13-ц (провадження №61-270св18) відкрито касаційне провадження та призначено до розгляду заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Одеської області від 24.11.2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Врахувавши наведені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що як на момент виникнення спірних правовідносин так і на момент судового розгляду цієї справи між позивачем та третіми особами існує спір про право користування жилим приміщенням, яке знаходиться в гуртожитку, за адресою: місто Одеса, провулок Хуторський, буд. 6, корп. 2, кімната 8, з подальшим правом реєстрації місця проживання.

Таким чином, спірні правовідносини стосуються права користування жилим приміщення із подальшою реєстрацією (зняття з реєстрації) місце проживання у вказаному приміщенні.

Отже, фактично предметом спірних правовідносин є майнові права на вказане житлове приміщення, а вимоги до Департаменту є похідними від них.

Зазначені обставини підтверджуються і наявністю між учасниками справи судових спорів щодо права користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи, що даний спір має приватноправовий характер та спірним правовідносинам у даній справі передує невирішений спір про право цивільне, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо юрисдикції відповідних спорів висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №337/2535/2017.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки судом першої інстанції надано вірну правову оцінку спірним правовідносинам, правильно встановлено характер правовідносин та неналежність даного спору до публічно-правового, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі у повній мірі відповідає п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, відповідають дійсним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.