Справа № 1540/3234/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3234/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в інтересах доньки ОСОБА_2 до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області в яких просить вважати дії Ренійського районного сектору Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо не оформлення паспорту ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-Х11 протиправними; зобов'язати Головне Управління ДМС України в Одеській області в особі Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати бланк паспорту на ім'я ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних та зобов'язати ГУ ДМС України в Одеській області в особі Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області вести паспортний облік відносно ОСОБА_2 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання любого цифрового ідентифікатора особи (у т.ч за серією та номером паспорту), без внесення інформації про неї до Єдиного Демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі її персональних даних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05.12.2018 року позивач, в інтересах своєї доньки, яка досягла 16-річного віку, звернулась з письмовою заявою до Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області з проханням щодо оформлення та видачі паспорта виключно у формі паспортної книжечки, обґрунтувавши свою заявою релігійними переконаннями та норми законодавства. Однак у видачі паспорта громадянина України було відмовлено. Позивач зазначила, що відповідач відмовив у наданні паспорту у формі книжечки, посилаючись на Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», відповідно до якого оформлення і видача паспорта громадянина України здійснюється у формі картки. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.30-38) згідно з яким останній зазначив, що ГУДМС України в Одеській області ознайомившись зі змістом адміністративного позову вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Наказ №320 від 25.03.2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» був документом який встановлював порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки та втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ «Про визнання таким; що втратив чинність, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року №320» №161 від 01.03.2018 року. Зразок заяви-анкети затверджено наказом МВС України від 26.11.2014 №1279 (у ред. наказу МВС України від 10.07.2017 року №582). Заява подана позивачем від 05.12.2017 року не відповідала встановленому зразку заяви для отримання паспорту громадянина України. Разом з тим, сама по собі «Заява щодо оформлення паспорта громадянина України» від 05.12.2017 року подана заявником у довільній формі - не є підставою для видачі паспорту будь-якого зразку (у тому числі і у вигляді книжечки). Заяву ОСОБА_2 від 05.12.2017 року було розглянуто на підставі Закону України «Про звернення громадян» та 28.12.2017 року надано відповідь на порушені в заяві питання. Враховуючи викладене, на день звернення позивача із заявою, у ГУ ДМС України в Одеській області були відсутні правові підстави для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки. Враховуючи викладене, рішення про відмову в оформлені паспорту громадянина України не приймалось та не могло бути прийняте враховуючи той факт, що з заявою встановленого зразку про отримання паспорта громадянина України позивачі не зверталися. Доводи позивачів щодо дискримінації громадян з боку ГУ ДМС України в Одеській області за релігійною, віковою ознакою або порушення права на ім'я, нічим не підтверджені та спростовуються тим, що держава має право мати інформацію щодо своїх громадян для захисту суспільної небезпеки і порядку.

Позивачем 26.07.2018 року надано до суду відповідь на відзив (а.с.41-50), в якій позивач наголосила, що відповідач не приймає беззаперечний факт, що чинним законодавством передбачено два рівнозначних альтернативних варіанта оформлення документа, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а саме: паспорт у вигляді паспортної книжечки або паспортна картка.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.07.2018 року зупинено провадження у справі за клопотанням представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/2/18.

Ухвалою суду від 11.10.2018 року поновлено провадження у справі.

Враховуючи відсутність необхідності заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19), є донькою ОСОБА_1 в інтересах якої ОСОБА_1 виступає у правовідносинах, що є предметом розгляду по даній справі.

05.12.2017 року ОСОБА_2 звернулась до Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області із заявою, в якій просила оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення Про паспорт громадянина України, затвердженого чинною Постановою ВРУ від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, без присвоєння унікального номера запису в Реєстрі (УНЗР) (а.с.20-21). Заявник, у цій же заяві, просила направити письмову відповідь на зазначену адресу та повідомила, що свідоцтво про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта буде подано у разі позитивної відповіді на вказану заяву.

Ренійським районним сектором ГУ ДМС України в Одеській області 28.12.2017 року за №5142/70-3156 надано відповідь на вказану заяву, в якій роз'яснено, що оскільки в територіальних підрозділах Одеської області завершено роботу із забезпечення в повному обсязі матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України у вигляді ID - картки, що містить безконтактний електронний носій, у зв'язку з чим прийняття документів на оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року припинено. Згідно пункту 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 №302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 № 745) паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. У підсумку своєї відповіді відповідач зазначив, що особам, які досягли 14-річного віку паспорт громадянина України оформлюються тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

З вказаних підстав позивач звернулась до суду з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає відмову Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Стосовно відмови у видачі позивачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII (далі - Положення про паспорт), яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення (п.3 Положення про паспорт).

Відповідно до п.5, 6, 8 Положення про паспорт паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна"; нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт"; На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п'ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев'ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев'ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резусфактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова №302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

Відповідно до змісту п.2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII;

з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 3 Постанови №302 зазначено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється (п.3 Постанови № 302).

Пунктом 131 Постанови №302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься, зокрема, така інформація: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Отже, безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні данні особи.

Як вбачається із матеріалів справи позивач у заяві, в інтересах неповнолітньої доньки, до Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області про видачу паспорта у формі книжечки, відмовилась від отримання паспорту з безконтактним електронним носієм та обґрунтувала свою позицію.

Крім того, суд вважає протиправними підстави викладені у відповіді на заяву позивача від 05.12.2017 року, в якості відмови у видачі паспорту у вигляді книжечки, оскільки на час виникнення спірних правовідносин Положення про паспорт громадянина України, яким передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України 1994 року, не втратило чинності та тому, підстави для відмови викладені у відповіді на звернення позивача є протиправними.

Суд звертає увагу, що постановою Великої палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (№Пз/9901/2/18) рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.03.2018 року скасовано та прийняте нове про часткове задоволення позову.

У рішенні суду зазначено, що висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних данних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону №5492-VI на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім'я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім'я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Дана справа, за ознаками типової справи, які наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17, визнається судом типовою та, відповідно ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у цій справі суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у вищезазначеній постанові.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У даному позові, позивач окрім визнання протиправною відмови у видачі паспорта у формі книжечки та зобов'язання його видати просить зобов'язати ГУ ДМС України в Одеській області в особі Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області вести паспортний облік відносно ОСОБА_2 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання любого цифрового ідентифікатора особи (у т.ч за серією та номером паспорту), без внесення інформації про неї до Єдиного Демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі її персональних даних.

Для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною відмови Ренійського районного сектору Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо не оформлення паспорту ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-Х11 та зобов'язання Головного Управління ДМС України в Одеській області в особі Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати на ім'я ОСОБА_2 паспорт у формі паспортної книжечки.

Суд вважає такий спосіб захисту порушених прав позивача достатнім, ефективним та таким, який слугує меті захисту порушеного права. Крім того, позовна вимога щодо зобов'язання вести паспортний облік відносно ОСОБА_2 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання любого цифрового ідентифікатора особи, без внесення інформації про неї до Єдиного Демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі її персональних даних є вимогою на майбутнє. Проте суд не може приймати рішення на майбутнє щодо відносин, які ще не виникли.

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оцінивши кожні докази, які є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи правові висновки Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти Україн» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 291, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_2 (68800, АДРЕСА_1) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65045, м.Одеса, вул. Преображенська, 44) в особі Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Преображенська, 131) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Ренійського районного сектору Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо не оформлення паспорту ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-Х11 протиправними.

Зобов'язати Головне Управління ДМС України в Одеській області в особі Ренійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати на ім'я ОСОБА_2 паспорт у формі паспортної книжечки.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_2 (68800, АДРЕСА_1);

Відповідач: Ренійський районний сектор Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області (68800, Одеська обл., м.Рені, вул.Преображенська, 131);

Відповідач: Головне управління ДМС України в Одеській області (, 65045, м.Одеса, вул. Преображенська, 44

Суддя П.П.Марин

.