Справа № 822/546/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/546/18
УХВАЛА

іменем України

19 листопада 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали від 21.02.2018 суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи за позовом ОСОБА_1, в якому позивач просить: 1) визнати протиправними дії Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо припинення виплати мені пенсії за період з 01.03.2017 по 01.09.2017; 2) зобов'язати Старокостянтинівське об'єднане управління пенсійного фонду України Хмельницької області поновити виплату пенсії з 01 березня 2017 року та сплатити виниклу заборгованість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є внутрішньо-переміщеною особою та перебуває на обліку в Старокостянтинівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області. Вказує, що за період з 01.03.2017 по 01.09.2017 їй невиплачені суми пенсії. Позивач вважає невиплату їй пенсії за вищевказаний період протиправною та такою, що порушує вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та її конституційні права, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою від 03.03.2018 суд зупинив провадження у справі №822/546/18 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/20/18 (805/402/18).

13.03.2018 до суду від Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що ОСОБА_1 нараховано пенсію за період з 01.03.2017 по 01.09.2017 в лютому 2018 року, виплата якої буде забезпечена в березні 2018 року. Також, відповідач просив провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (арк. спр. 32-34).

Згідно з ухвалою суду від 01.11.2018 провадження в справі № 822/546/18 поновлено та замінено відповідача по справі № 822/546/18, а саме Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Відмовлено в задоволенні клопотання Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Станом на момент звернення до суду з цим позовом позивач мала статус внутрішньо-переміщеної особи, перебувала на обліку в Старокостянтинівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та отримувала пенсію по втраті годувальника.

ОСОБА_1 звернулася до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою, в якій просила здійснити виплату недоотриманої пенсії за період з 01.03.2017 по 01.09.2017, однак листом Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області №42/С-4 від 10.10.2017 позивача повідомлено, що вона перебуває на обліку в Старокостянтинівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та отримує пенсію по втраті годувальника згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 27.04.2015. Повторне призначення соціальних виплат можливе лише через шість місяців після припинення їх виплат (арк. спр. 6-8).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Преамбулою Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 3 ст. 4 Закону №1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону №1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав припинення виплати пенсії є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №36357/04 від 08.11.2018 стверджено, що з врахуванням роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 17.01.2018 №246/0/5-18/21, ОСОБА_1 в березні 2018 року проведено виплати пенсії за період з 01.03.2017 по 31.08.2017, про що свідчать копії Списків на зарахування пенсій, соціальних допомог на поточні рахунки, зокрема, на поточний рахунок позивача (арк. спр. 54-69).

Отже суб'єкт владних повноважень, самостійно усунув порушення щодо позивача, здійснивши виплату пенсії ОСОБА_1 за вказаний період, і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання дій пенсійного органу протиправними, тому провадження у справі повинно бути закрито, згідно вимог п. 8. ч. 1 ст. 238 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах Верховний Суд сформулював у рішенні від 03 жовтня 2018 року у справі № 812/319/18 (провадження № К/9901/53631/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Частиною 2 ст. 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з квитанцією №0.0.953933802.1 від 01.02.2018 позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 гривень (арк. спр. 3), тому судовий збір підлягає поверненню.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі 822/546/18.

Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 31100, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн, відповідно до квитанції №0.0.953933802.1 від 01.02.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення складене 19 листопада 2018 року

Головуючий суддя А.І. Петричкович