Справа № 710/1085/18
Суддя: Побережна Н. П.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 710/1085/18
Провадження № 2-а/710/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Цяпкало Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Олександрівського відділення поліції Знам'янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, інспектора СРПП №4 Олександрівського ВП лейтенанта поліції Кигим Євгена Степановича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний адміністративний позов, в якому позивач просить: визнати неправомірними дії інспектора СРПП № 4 Олександрівського ВП лейтенанта поліції Кигим Євгенія Степановича щодо складення відносно ОСОБА_2 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 524514 від 09.08.2018 року. Скасувати постанову інспектора СРПП № 4 Олександрівського ВГ лейтенанта поліції Кигим Євгенія Степановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 52451-І від 09.08.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач мотивує свій позов тим, що 09.08.2018, біля 12 год. 10 хв. він, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи, автомобілем Volkswagen LT35D, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вулиці в смт. Олександрівка, 244 км автомобільної дороги Київ- Знам'янка Н-01. Рухаючись з дотриманням правил дорожнього руху, він був зупинений інспектором СРПП № 4 Олександрівського ВП Кигим Свгенієм Степановичем, який не представився, та посилався на те, що у позивача пошкоджене лобове скло. Тріщина на лобовому склі виникла від удару гравієм, що вилетів з-під колеса іншого транспортного засобу за 30хвилин до зупинки автомобіля інспектором СРПП № 4 Олександрівського ВП Кигим Євгенієм Степановичем. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушенню позивач порушив вимоги п. 31.4.7(B) ПДР України. Однак за цим пунктом ПДР заборона керування транспортними засобами не стосується автомобілів із пошкодження лобового скла. На вимогу інспектора СРПП № 4 Олександрівського ВП Кигим Євгенієм Степановичем, позивачем надано посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в тому числі, який оформлений в електронному вигляді в Страховій компанії АТ «СГ»ТАС, діючого на час зупинки транспортного засобу. Позивач повідомляв інспектора, що ним поліс оформлений в електронному вигляді. Інспектор відповів, що позивач має показати йому паперовий варіант, а наявність поліса в електронному вигляді не передбачена законодавством. Після цього позивач роз'яснив інспектору законодавство та надав роздрукований на папері поліс внутрішнього ОСЦПВВТЗ № 113650509, але і це не задовольнило інспектора. Після цього позивач за допомогою мобільного телефону увійшовши на сайт МТСБУ показав дані свого полісу інспектору, підтвердивши його дійсність. Проте і це не задовольнило інспектора, та останній склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП018 № 524514 від 09.08.2018 року. Позивач вважає, що дана Постанова незаконна, необґрунтована і підлягає скасуванню. Згідно постанови інспектора СРПП № 4 Олександрівського ВП лейтенанта поліції Кигим Євгенія Степановича про накладення адміністративного стягнення по справ: це адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього: зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 542514 року, місце розгляду справи зазначено: смт. Олександрівка 244 км. автомобільної дороги Київ-Знам'янка Н- що суперечить вимогам закону. В пункті 8 постанови серії ДП018 № 542514 від 09.08.2018 року «До постанови додаються - пояснення» але це пояснення ОСОБА_2, а інших доказів зі сторони інспектора СРПП № 4 Олександрівського ВП Кигим Євгенія Степановича, додано - не було. В постанові не зазначено жодних підстав з яких інспектором СРПП № 4 Олександрівського ВП Кигим Євгенієм Степановичем не було прийнято до уваги та відхилено пояснення водія - ОСОБА_2 щодо обставин порушення правил дорожнього руху, які немовбито мали місце. Відтак постанова серії ДП018 № 542514 від 09.08.2018 року не містить абсолютно ніяких доказів порушення правил дорожнього руху з боку позивача, адже останній в свою чергу будь-яких порушень правил дорожнього pyxv не здійснював. Також позивачу не було забезпечене право на захист.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.10.2018 відкрито провадження у справі.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вказавши що позов підтримують повністю.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, відзив на позов до суду не надали.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши адміністративну справу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволенню з наступних підстав.

У суді встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 542514 від 09.08.2018, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen LT35D, номерний знак НОМЕР_1, 09.08.2018 року 12 год. 30 хв. в смт. Олександрівка на 244 км. автомобільної дороги Київ-Знам'янка Н-01, в якого пошкоджене лобове скло та не мав при собі поліс - договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (наземних) власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. п. 31.4.7. в і 2.1 г ПДР України. За вчинення даних адміністративних правопорушень позивач підлягає відповідальності передбаченої ч.1 ст.126 та ч.1 ст.121 КУпАП. До громадянина ОСОБА_2, застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 43).

Згідно страхового полісу № 113650509 діючого на 10.08.2018 транспортний засіб державний номер НОМЕР_2, VIN - код НОМЕР_3 , тип - С2 вантажні автомобілі вантажопідйомністю понад 2 т., марка та модель -Volkswagen LT, застрахований у страховій компанії АТ «СГ «ТАС» (приватне), страховик є діючим членом МТСБУ. (а.с.12).

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121- 1, 121- 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 -1, частинами шостою і одинадцятою статті 133- 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в'їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Такий висновок викладений у рішенні Конституційним Суду України, № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно пункту 31.1.ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно підпункту 31.4.7 п.31.4 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол.

Згідно п. 5 додатку №1 до Вимог щодо перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених Наказ Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 № 710, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25 грудня 2012 р., за № 2169/22481, стан конструкції і технічні характеристики матеріалу стекол, мають відповідати вимогам виробника, Європейської угоди, Правил ЄЕК ООН № 43, доданих до Угоди-2, вимогам стандартів DOT, за інформацією їх маркування, а також ПДР, вимогам пунктів 6.8.5, 6.8.6 ДСТУ 3649:2010.

У відповідності з п. 6.8.5 Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі колісних транспортних засобів не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників, а згідно п. 7.5.8 відповідність, зокрема, вимогам п.6.8.5 ДСТУ перевіряють візуально.

У відповідності до норм ч.1 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.2.1 п.п. «ґ» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі в тому числі, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

У відповідності до норм п.21.1. ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Нормами п.21.2. ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху ( 1306-2001-п ) та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

У відповідності до п.п. 21.3, 21.4 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 17 даного закону, страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Особливості укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до п.1.2 Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 № 673, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 20 грудня 2011 р. за № 1483/20221, внутрішній договір страхування - договір (електронний договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діє виключно на території України; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору і затверджується Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Позивачем до позовної заяви було надано роздруківку полісу № 113650509 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів дійсний станом 10.08.2018 року, тобто (на момент зупинки транспортного засобу) державний номер НОМЕР_2, VIN - код НОМЕР_3 , тип -С2 вантажні автомобілі вантажопідйомністю понад 2 т., марка та модель -Volkswagen LT, застрахований у страховій компанії АТ «СГ «ТАС» (приватне), страховик є діючим членом МТСБУ. (а.с.12).

В підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення Серія ДПО18 №542514 від 09.08.2018 року інспектор СРПП 4 Олександрівського ВП лейтенант поліції Кигим Євгеній Степанович доказів не надав, відзив на позов не надіслав. Будь-яких доказів які зафіксовані засобами фото, відеофіксації закріпленими на форменому одязі, службовому транспортні, мобільному телефоні які б підтверджували порушення водієм вимог ПДР не надано.

Таким чином, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП в частині відсутності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати неправомірними дії інспектора СРПП № 4 Олександрівського ВП лейтенанта поліції Кигим Євгенія Степановича, щодо складення відносно ОСОБА_2 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 524514 від 09.08.2018 року, та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 №542514 від 09.08.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та ч.1 ст.126 КУпАП винесену інспектором СРПП № 4 Олександрівського ВГ лейтенантом поліції Кигим Євгенієм Степановичем.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», ст.ст.17.21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 6-9, 19, 20, 72-77, ч.4.ст.159,ч.6 ст.162, ч.3 ст.205, 241-246, 250, 272, 286 КАС України, ст.ст.7,9, 222, 251, 254, 258, 268, 280, 287-295 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Олександрівського відділення поліції Знам'янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, Інспектора СРПП №4 Олександрівського ВП лейтенанта поліції Кигим Євгенія Степановича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП № 4 Олександрівського ВП лейтенанта поліції Кигим Євгенія Степановича щодо складення відносно ОСОБА_2 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 524514 від 09.08.2018 року.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 4 Олександрівського ВГ лейтенанта поліції Кигим Євгенія Степановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 52451-І від 09.08.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_4 виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 04.04.2003 року, зареєстрованого за адресою: с. Нечаєве, Шполянського району, Черкаської області, інші відомості про особу суду не відомі, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, та ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шполянського районного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна