Справа № 160/8607/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
19 листопада 2018 р.Справа №160/8607/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр» про забезпечення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр» до Державної служби геології та надр України про визнання незаконним та скасування наказу в частині, -
16 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 31 жовтня 2018 року № 405 (пункт 7 Додатка № 2) в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 09 грудня 2004 року № 3558, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр».
Необхідність забезпечення позову позивач мотивує тим, що в разі невжиття судом заходів забезпечення позову, існує реальна загроза заподіяння шкоди майновим правам та інтересам позивача, так, зокрема, ТОВ «Рибальський кар'єр» буде позбавлене можливості виконувати свої договірні зобов'язання, виплачувати працівникам заробітні плати, що в свою чергу призведе до збільшення соціальної напруги, крім того зменшаться надходження до державного бюджету, оскільки рентна плата безпосередньо залежить від обсягу видобутку корисних копалин.
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та вивчивши надані докази на його підтвердження, суд приходить до висновку про наявність достатніх обґрунтованих правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
При цьому, суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).
Суд відмічає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, видом діяльності позивача - ТОВ «Рибальський кар'єр» за КВЕД є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю.
09 грудня 2004 року ТОВ «Рибальський кар'єр» отримано спеціальний дозвіл № 3558 Державної служби геології та надр України на користування надрами, а саме, видобування мігматитів, придатних для виробництва каменю бутового та щебеню для будівельних робіт, для заповнювачів бетону, для баластного шару, відсів придатний для будівельних робіт Рибальського родовища, розташованого у 1,5 км на південь від с. Червоноармійське, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ. Термін дії спеціального дозволу на користування надрами - до 05 вересня 2034 року.
Наказом Державної служби геології та надр України від 31 жовтня 2018 року № 405 (пункт 7 Додатка № 2) зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами від 09 грудня 2004 року № 3558, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр».
Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів щодо забезпечення позову при розгляді спору про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 31.10.2018 року № 405 (пункт 7 Додатка № 2) в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 09 грудня 2004 року № 3558, виданого ТОВ «Рибальський кар'єр», суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.
На думку суду, тривала зупинка дії дозволу, як документу, що декларує право суб'єкта господарювання на виконання певних робіт, а фактично цим зупиняється виконання робіт ТОВ «Рибальський кар'єр», може спричинити значні фінансові збитки, оскільки внаслідок зупинення видобування корисних копалин ТОВ «Рибальський кар'єр» буде позбавлено можливості виконувати свої договірні зобов'язання, що в свою чергу завдасть шкоди іншим суб'єктам господарювання. Крім того, це зумовить звільнення працівників, оскільки подальша виплата заробітної плати стане неможливою, що призведе до збільшення соціальної напруги.
На обґрунтування застосування заходу забезпечення позову до суду надані відповідні докази, а саме копії: договорів із іншими суб'єктами господарювання та додаткові угоди, податкові декларації з рентної плати, фінансового звіту за 9 місяців 2018 року, штатні розстановки, податкові розрахунки з ПДФО, протокол погодження плану розвитку гірничих робіт, пояснювальної записки до звітного балансу запасів корисних копалин.
Наведене вище, на думку суду, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні заявника, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.
При цьому, заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своєму клопотанні просить позивач, відповідають предмету позову. Вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі. Зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України в частині носить тимчасовий характер, не скасовує його, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову та недопущення настання негативних наслідків для позивача.
Також, суди при здійсненні судочинства застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Згідно приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.
Суд також враховує Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.
Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр» про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, строк пред'явлення ухвали до виконання 3 роки.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко