Справа № 814/1387/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1387/18

Категорія: 10.4.2 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги виконавчому комітету Миколаївської міської ради про визнання противоправним та скасування рішення №94 від 28 квітня 1993 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду 11 липня 2018 року повернуто поданий адміністративний позов, згідно ч. 2 ст. 123 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено передчасний висновок щодо повернення його адміністративного позову, так як позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем оскаржено рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28 квітня 1993 року, про існування якого, як зазначає сам позивач, йому стало відомо у 1998 році, а тому судом першої інстанції зроблено висновок про повернення позовної заяви, оскільки зазначені позивачем підстави для поновлення строку на звернення до суду не є поважними, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 94 від 28 квітня 1993 року.

В даному випадку, колегія суддів зазначає, що право особи на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

В свою чергу, таким легітимним обмеженням є строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав, що установлений чинним процесуальним законодавством.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку, позивачем зазначено, що йому стало відомо про існування оскаржуваного рішення, а як наслідок про факт порушення своїх прав, у вересні 1998 року, тобто майже за 20 років до дня подання даного адміністративного позову.

Між тим, позивачем зазначено, що з метою захисту своїх порушених прав у межах спірних правовідносин він, зокрема, у 2011 році він звертався до суду, а у 2012 та 2013 роках - до правоохоронних органів, що свідчить про пропуск встановленого строку для звернення до суду з поважних причин.

При цьому, колегія суддів не вважає вказані обставини поважними, так як позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом лише у червні 2018 року, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення даної позовної заяви.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на необхідність проведення допиту свідка, який може підтвердити поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки із зібраних матеріалів у справі та наданих позивачем пояснень можливо встановити час, коли позивач дізнався про порушення своїх прав у межах спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права при вирішенні справи, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 321, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян