Справа № 489/6107/18
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 489/6107/18
провадження №2-а/489/256/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Коденко К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК 601196 від 28.09.2018 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач вказав, що 28.08.2018 близько 17 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом Mazda CX 5, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по об'їзній трасі в напрямку м. Одеси, в районі с. Зачівське Вітовського району Миколаївської області, був зупинений працівниками патрульної поліції. Зі слів працівників поліції він здійснив обгін транспортного засобу, а саме патрульного автомобіля ближче ніж за 100 метрів до пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.45.1 та 5.45.2 та відповідною розміткою поза населеним пунктом, порушивши при цьому п. 14.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі - Правила дорожнього руху) чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Притягнення до адміністративної відповідальності вважає незаконним, а вказані у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, оскільки обгін транспортного засобу здійснив приблизно за 130-150 метрів до пішохідного переходу, а вказана відстань у постанові працівниками патрульної поліції не замірювалась, окрім того в постанові працівниками не конкретизовано суть адміністративного правопорушення та жодним доказом не доведено його вину.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (письмове провадження).

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України представник відповідача до суду надав відзив з DVD диском, який містить відеозапис з фіксацією правопорушення.

У відзиві представник відповідача вказав, що під час патрулювання автодороги М-14 28.09.2018 інспектором Управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції Окольниковим С.П., разом з напарником, було виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля Mazda CX 5, номерний знак НОМЕР_1, який здійснив обгін іншого транспортного засобу (службового автомобілю патрульних) безпосередньо на пішохідному переході, позначеного дорожньою розміткою «зебра», дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» поза населеним пунктом, чим порушив вимоги пп. «в» п. 14.6 Правил дорожнього руху. Факт правопорушення підтверджується відеозаписом з відеореєстратора (задня камера, передня камера, факт правопорушення та зупинка). Представник відповідача вважає, що інспектором патрульної поліції були враховані всі обставини, необхідні для розгляду справи та правомірно винесено постанову і накладено стягнення,

Відповідно до положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази, вважає, що позов е підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 601196 від 28.09.2018, 28.09.2018 о 17 год. 37 хв., ОСОБА_1, рухаючись по а/д М-14 153 км, здійснив обгін іншого транспортного засобу ближче 100 м до пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.45.1, 5.45.2 та відповідною розміткою, порушивши п. 14.6 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог п. 14.6 Правил дорожнього руху без зазначення конкретної правової підстави.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що обгін транспортного засобу, а саме патрульного автомобіля позивач ОСОБА_1 здійснив ближче ніж за 100 метрів до пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками «5.45.1» та «5.45.2» та відповідною розміткою поза населеним пунктом, чим порушив п. 14.6 Правил дорожнього руху, тобто за відсутності зазначення в постанові суті правопорушення, можна припустити порушення водієм правил обгону.

Крім того, в постанові позначення пішохідного переходу вказано дорожніми знаками «5.45.1», «5.45.2», які Правилами дорожнього руху не передбачені.

Вірними дорожніми знаками є знаки «5.35.1» та «5.35.2».

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

У відповідності до п.14.2 Правил дорожнього руху , перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Згідно з п.14.5 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю.

Відповідно пп. «в» п. 14.6 Правил дорожнього руху України обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою має застосовуватись інформування водіїв попереджувальним дорожнім знаком 1.32 «Пішохідний перехід», який відповідно до п.10.3.2 ДСТУ 4100:2014 поза населеними пунктами, крім попереджувальних знаків 1.4.1 -1.4.3, 1.29-1.31.6, повинен установлюватися на відстані від 150 до 300 м, а в населених пунктах - на відстані 50-100 м від початку небезпечної ділянки.

Підпункт 10.1.1 вказаних ДСТУ також передбачає, що дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і у темний час доби. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

Статтею 6 Конвенції «Про дорожні знаки та сигнали» від 08.11.1968 визначено, що дорожні знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко та своєчасно могли розпізнати водії, для яких вони призначені. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги, що відповідає напрямку руху повинен бути повторений над проїжджою частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути своєчасно замічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений.

Таким чином, суд приходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення пп. «в» п. 14.6 Правил дорожнього руху може мати місце за наявності таких умов: здійснення обгону на відстані від пішохідного переходу менше, ніж встановлено цим пунктом, інформування водіїв попереджувальним дорожнім знаком 1.32, який має бути доступним для своєчасного повідомлення водія транспортного засобу.

Із дослідженого судом відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції, який додано до відзиву відповідача вбачається, що водій транспортного засобу Mazda CX 5, номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгону транспортного засобу, з виїздом на смугу зустрічного руху, яка була розділена вузькою суцільною лінією та яка забороняла виконання маневру обгону, оскільки попереду знаходився нерегульований пішохідний перехід, який був позначений дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та відповідною дорожньою розміткою.

При цьому, маневр обгону розпочатий на відрізку проїзної частини, який закінчувався розділювальною переривчастою лінією.

Із відеозапису підтверджується, що на відрізку шляху, на якому проводилося відеофіксація, попереджувальний дорожній знак 1.32 «Пішохідний перехід» відсутній, що у даній ситуації не дозволяло водію, з урахуванням дозволеної швидкості, наявності попереду перешкоди у вигляді службового автомобілю патрульної поліції та переривчастої лінії, вчасно зреагувати на зміну дорожньої розмітки і передбачити попереду пішохідний перехід.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853, затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова вказаним вимогам не відповідає, так як не містить посилання на конкретну правову підставу, передбачену п.14.6 Правил дорожнього руху, суті адміністративного правопорушення (не вказано в чому саме полягає правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП), відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та взагалі не містить запису про наявність такої фіксації та містить посилання на дорожні знаки, які не передбачено Правилами дорожнього руху.

Також, відповідач не надав суду відомостей про проведені виміри відстані транспортного засобу позивача у момент здійснення маневру обгону до відповідного пішохідного переходу, не зафіксовано наявність попереджувального знаку, тому ця обставина не є доведеною поза розумним сумнівом. Крім того постанова не містить посилання на конкретний підпункту пункту 14.6 Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розгляд інспектором патрульної поліції справі про адміністративне правопорушення проведено дотримання принципів об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не з'ясовано усіх обставин справи, а постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням вимог статті 283 КУпАП, а тому вона не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 286 КАС України та враховуючи висновок суду щодо неправомірності оскаржуваної постанови, позовна заява підлягає задоволенню шляхом її скасування та закриття провадження у справі, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України та способу захисту порушеного права позивача.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Окольникова С.П. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 601196 від 28.09.2018 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається П'ятого апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: 54018, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2;

Відповідач - Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б.

Суддя І.В. Коваленко