Справа № 826/15474/17
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 листопада 2018 року № 826/15474/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО»
ДоГоловного управління ДФС у м.Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.08.2017 р. № ,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.08.2017 р. № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.12.2017 р. відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

Позовні вимоги мотивовані тим, що контролюючим органом на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 14.06.2017 р. № 184/1-26-15-14-03-01 винесено спірне рішення, яке є незаконним та необґрунтованим оскільки відповідачем порушено вимоги щодо зіставності комерційних та фінансових вимог операцій, здійснених позивачем, із операціями обраними контролюючим органом для порівняння з метою визначення рівня звичайної ціни у контрольованих операціях.

Відповідач в письмовому відзиві на позов підтримав висновки акта перевірки та вказав на відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства.

За клопотанням сторін, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд дійшов висновку про наступне.

Головним управлінням ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку «ТАС АГРО» () по взаємовідносинам з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій з компанією «Bunge S.A.» (Швейцарська Конфедерація) за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 135.1-135.2 та п.п. 135.5.11 п. 135.5 ст. 135, п. 153.2 ст. 153, п.п. 39.3.3.7 п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 283 995,00 грн. в т.ч. за 2014 рік - 273 145,00 грн., 2015 рік - 10 850,00 грн.

За результатами перевірки складено акт 14.06.2017 р. № 184/1-26-15-14-03-01 та винесено податкове повідомлення-рішення від 16.08.2017 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств створених за участю іноземних інвесторів на загальну суму 283 996,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 283 995,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, ДФС України прийнято рішення від 26.10.2017 р. № 24237/6/99-99-11-01-01-25, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу-без задоволення.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Судом встановлено, що у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. позивач здійснював операції з юридичною особою-нерезидентом «Bunge S.A.» (Швейцарська Конфедерація) з експорту товарів на підставі контрактів від 07.07.2014 р. № Р111108, від 07.08.2014 р. № Р111478, від 12.08.2014 р. № Р111510, від 20.08.2014 р. № Р111670, від 02.12.2014 р. № Р112795/1 та віл 02.12.2014 р. № Р112795/2.

З вказаних контрактів вбачається, що позивачем експортувався такий товар, як пшениця та кукурудза.

Вказані господарські операції відображені позивачем у звітах про контрольовані операції за 2014 рік та подані до контролюючого органу.

Відповідно до п.п. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент вчинення спірних господарських операцій) для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є операції, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні, або який сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) за ставкою на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні. Перелік таких держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

Операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.4 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума здійснених операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний календарний рік (п.п. 39.2.1.4 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України).

Суд встановив, що Швейцарська Конфедерація віднесена до Переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 1042-р.

З урахуванням викладеного, зважаючи, що вартісний критерій (сума) здійснених позивачем господарських операцій з перевищує 50 млн. грн., такі господарські операції є контрольованими для цілей ст. 39 Податкового кодексу України.

В обґрунтування відповідності договірних цін контрольованих операцій з «Bunge S.A.» (Швейцарська Конфедерація) рівню звичайних цін позивач використав метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналог продажів).

При цьому джерелом інформації для застосування вказаного методу щодо господарських операцій з «Bunge S.A.» (Швейцарська Конфедерація) позивачем у Документації з ТЦ визначено інформацію по біржовим котируванням із сайту аграрної біржі - http://agrex.gov.ua.com, сайтів інформаційно-аналітичногоагенства «АПК-Інформ» http://apk.inform.com/ та відповідних контрактів для встановлення відповідності цік КО рівню звичайних цін на умовах поставки СРТ.

У свою чергу, контролюючий орган під час проведення перевірки відповідності цін з контрольованої операції з «Bunge S.A.» (Швейцарська Конфедерація) рівню звичайних (ринкових) визнає обрані позивачем джерела інформації такими, що не містять інформацію про господарські операції із зіставними фінансовими та економічними умовами. При цьому контролюючий орган для визначення звичайної ціни також застосував метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогу продажів) та використав інформацію з офіційного сайта Аграрної біржі, видання Інформаційно-аналітичний продукт «Товарний монітор Україна» ДП «Держзовнішінформ» та «Вісник Міністерства доходів і зборів України» ДП «Сервісно - видавничий центр Міністерства доходів і зборів України».

Підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку в тому, що в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків.

Зазначена норма поширюється також і на відносини у сфері обґрунтування відповідності договірних цін контрольованих операцій, вчинених платником податків, рівню звичайних цін. За змістом указаної норми метод визначення ціни у контрольованій операцій та перелік джерел інформації про такі ціни вважаються обраними (застосованими) платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності таких методів обчислення ціни/джерел інформації фактичним обставинам здійснення господарських операцій.

Відповідно до п.п. 39.3.3.1, 39.3.3.2 п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) базується на порівнянні ціни товарів (робіт, послуг), застосованої під час контрольованої операції, з ринковим діапазоном цін на ідентичні (а за їх відсутності - однорідні) товари (роботи, послуги) у зіставних операціях.

Для визначення ринкового діапазону цін товару (роботи, послуги) згідно з методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) використовується інформація про укладені та реалізовані платником податків або іншими особами договори про продаж ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у зіставних умовах на відповідному ринку товарів (робіт, послуг).

З урахуванням викладеного, під час розрахунку ринкового діапазону цін на товари має використовуватися інформація про укладені та реалізовані договори про продаж ідентичних товарів у зіставних умовах.

При цьому перелік джерел інформації, що використовуються для визначення ціни в контрольованих операціях, передбачений у п.п. 39.5.3 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України.

Під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, використовує офіційно визнані джерела інформації про ринкові ціни, перелік яких установлюється Кабінетом Міністрів України (п.п. 39.5.3.1 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України).

За змістом п.п. 39.5.3.2 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України у разі відсутності або недостатності відповідної інформації у зазначених джерелах може бути використана така інформація: а) ціни, що склалися за результатами публічних торгів (аукціонів), тендерів з торгівлі окремими видами продукції, біржові котирування; б) статистичні дані державних органів і установ; в) довідкові ціни спеціалізованих комерційних видань (у тому числі інтернет-видань) і публікацій (у тому числі електронних) та інших банків даних, звіти і довідки відділів з економічних питань у складі дипломатичних представництв України за кордоном, інформаційні програми, що використовуються з метою трансфертного ціноутворення, інші публічні інформаційні джерела, що є загальнодоступними; г) відомості про ціни, діапазон цін та котирування, оприлюднені в засобах масової інформації; ґ) відомості, отримані з бухгалтерської та статистичної звітності платників податків, оприлюднені в засобах масової інформації, у тому числі на офіційних веб-сайтах в Інтернеті; д) результати незалежної оцінки майна та майнових прав, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»; е) інформація про інші контрольовані операції, здійснені платником податків.

З урахуванням викладеного, для цілей визначення цін у контрольованих операціях в першу чергу мають застосовуватися офіційно визнані джерела інформації, визначені Кабінетом Міністрів України. Виключно у разі відсутності або недостатності відповідної інформації у зазначених джерелах можуть використовуватися і інші джерела інформації, передбачені п.п. 39.5.3.2 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України за умови, якщо останні містять інформацію про укладені та реалізовані договори про продаж ідентичних товарів у зіставних умовах.

З урахуванням наведених норм, суд вважає, що платником податків застосовані джерела інформації (сайти інформаційно-аналітичногоагенства «АПК-Інформ» http://apk.inform.com/ та відповідні контракти для встановлення відповідності цік КО рівню звичайних цін на умовах поставки СРТ), які є неналежними для цілей визначення ціни у спірних контрольованих операціях зважаючи на наступне.

Інформація ТОВ «Інформаційна агенція «АПК-Інформ» (сайт http://www.apk-inform.com) не віднесена законодавством до офіційних джерел. При цьому офіційні джерела інформації, обрані контролюючим органом, містять таку інформацію. Посилання позивача на той факт, що офіційні джерела інформації не містять інформації щодо цін поставки на умовах «СРТ - порт України» відхиляються судом зважаючи, що відмінності умов контрольованої операції з іншими операціями можуть бути усунені шляхом коригування умов та/або результатів зіставних чи контрольованих операцій (п.п. 39.2.2.3 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України).

При цьому відповідачем використано ціни, опубліковані у офіційних джерелах інформації - офіційному сайті Аграрної біржи, «Вісник Міністерства доходів і зборів України» та Інформаційно-аналітичному продукті «Товарний монітор Україна».

Під час проведення перевірки та судового розгляду справи позивачем не надано будь-яких доказів на спростування викладеної у документації з ТЦ інформації, яка б свідчила про невідповідність умов спірних господарських операцій із цінами, викладеними у джерелах інформації, використаних контролюючим органом - офіційному сайті Аграрної біржи, «Віснику Міністерства доходів і зборів України» та Інформаційно-аналітичному продукті «Товарний монітор. Україна», зокрема, за критеріями викладеними у п.п. 39.2.2.5 - 39.2.2.7 п. 39.2, п.п. 39.3.3.2 п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов'язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. В разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов'язку.

У свою чергу, відповідно до п.п. 39.2.2.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України для цілей цього Кодексу операції визнаються зіставними, якщо вони здійснюються в однакових комерційних та/або фінансових умовах з контрольованою операцією.

Такі умови можуть бути визнані зіставними лише у разі, якщо відмінності між ними не мають істотного впливу на результати операції або можуть бути усунені шляхом коригування умов та/або результатів зіставних чи контрольованих операцій (п.п. 39.2.2.3 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України).

При цьому, на думку суду, з метою досягнення зіставності контрольованої та порівняної операцій, коригування має здійснюватися щодо усіх передбачених п.п. 39.2.2.5 - 39.2.2.7 п. 39.2, п.п. 39.3.3.2 п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України умов операції, відмінності по яких мають вплив на результати операції.

Умови контрольованих операцій позивача з «Bunge S.A.» (Швейцарська Конфедерація) з експорту товарів на підставі контрактів від 07.07.2014 р. № Р111108, від 07.08.2014 р. № Р111478, від 12.08.2014 р. № Р111510, від 20.08.2014 р. № Р111670, від 02.12.2014 р. № Р112795/1 та віл 02.12.2014 р. № Р112795/2, передбачають поставки на базисі CPT згідно Інкотермс 2010 (Миколаївський морський порт, Україна).

Правила використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010 (далі - Інкотермс 2010), які вводяться в дію МТП з 01.01.2011 передбачають, що:

умова поставки FOB («Франко-борт») означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін FCA; Продавець зобов'язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту. Продавець зобов'язаний, з урахуванням положень статті Б.5, нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

умова поставки CPT («Перевезення оплачено до») означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у зазначений спосіб. Продавець зобов'язаний здійснити поставку шляхом надання товару перевізнику, з яким укладено договір перевезення, у відповідності зі статтею А.3, а за наявності декількох перевізників - першому з них, для транспортування товару до узгодженого пункту в межах названого місця у встановлену дату чи в межах узгодженого періоду. Продавець зобов'язаний, з урахуванням положень статті Б.5, нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4.

умова поставки DAT («Поставка на терміналі») означає, що продавець здійснив поставку коли товар, одразу після розвантаження з транспортного засобу, що прибув, передано у розпорядження покупця на названому терміналі у названому порту чи місці призначення. Продавець несе всі ризики, пов'язані з доставкою товару та його розвантаженням на терміналі у названому порту або місці призначення.

З урахуванням викладеного, поставка товарів на умовах FOB, CPT та DAT для результатів такої операції (її ціни) відрізняється, зокрема, ризиками втрати чи пошкодження товарів, його транспортуванням, необхідністю завантаження товару на борт судна тощо.

В акті перевірки контролюючий орган виходив із того, що в спірних правовідносинах усунення відмінностей в умовах контрольованих (умови поставок CPT, DAT) та зіставних операцій (умови поставок FOB) можливо здійснити шляхом зменшення вартості (ціни) зіставних операцій на вартість послуг із перевалки (завантаження товару на борт судна).

Під час перевірки встановлено, що комплекс послуг з подальшої перевалки товарів на морські транспортні засоби в межах здійснення операцій позивача з Bunge S.A.» (Швейцарська Конфедерація) надавались ТОВ «Грінтур-Екс» (зерновий термінал, м. Миколаїв, Миколаївський порт, вул. Заводська, 23).

На письмовий запит відповідача від 29.11.2016 р. № 25160/10/26-15-14-03-01 ТОВ «Грінтур-Екс» надана інформація щодо вартості перевалки, за наслідками чого контролюючим органом проведено коригування умов та результатів зіставних операцій.

Коригувань за іншими відмінностями контрольованих та співставних операцій відповідачем не проведено. У той же час позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували неправомірність проведеного коригування ціни у зіставних операціях, необхідності проведення коригування по іншим умовам та/або помилковості розрахунків такого коригування.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про правомірність збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств створених за участю іноземних інвесторів на загальну суму 283 996,00 грн., згідно податкового повідомлення-рішення від 16.08.2017 р. № , та відсутності правових підстав для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про не обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30 ) відмовити повністю.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко