Справа № 813/2806/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/СК-9/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Попка Я. С.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2017 року з питань сплати судового збору в справі № 813/2806/17 (головуючий суддя - Брильовський Р. М., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання дій протиправними, стягнення шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Львівським окружним адміністративним судом було зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання дій Львівської обласної ради протиправними, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року позовну заяву залишено без руху з мотивів несплати судового збору в розмірі 3520,00 грн., а позивачу надано строк до 21 серпня 2017 року для усунення зазначеного недоліку.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду України від 23 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що суд з формальних причин постановив оскаржувану ухвалу, так як оскільки її сім'я є малозабезпеченою, клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягало задоволенню. Тому просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду України від 23 серпня 2017 року, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримала, просить її задовольнити та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить відмовити в задоволенні такої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з мотивів несплати судового збору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати цього судового збору та вказано, що надані позивачем документи не свідчать про факт скрутного матеріального становища, а лише засвідчують факт неотримання позивачем значного офіційного доходу та інших соціальних виплат.

Проте, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення до суду із позовною заявою) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з частинами першою та другою статті 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Аналогічні положення закріплені також частиною першою статті 88 КАС України.

Тобто, визначено єдиний критерій для застосування таких пільг при сплаті судового збору - майновий стан особи. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на особу, що клопоче про зменшення, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для звільнення сторони від сплати.

Встановлено, що до клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем долучено довідку з Львівського міського центру зайнятості від 18 серпня 2017 року № 4095, про те, що ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна у Львівському міському центрі зайнятості з 18 квітня 2017 року та отримала суму нарахувань у вигляді доходу за період з 18 квітня 2017 року по 30 червня 2017 року у розмірі 7123,66 грн.; індивідуальні відомості з Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1, що підтверджують те, що, зокрема, у звітному 2017 році позивач отримала заробіток для нарахування пенсії/сплачено страхових внесків у сумі 14381,97 грн; довідку Залізничного відділу соціального захисту про те, що позивач не перебуває на обліку в управлінні праці та допомоги не отримує.

Відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, проводиться центром зайнятості. Під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного, відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Обробка персональних даних безробітних здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Тобто, державним органом, в особі Львівського міського центру зайнятості, здійснено у встановлену законом порядку перевірку підстав реєстрації і поставлено ОСОБА_1 на облік у центр зайнятості. Отже, встановлено відсутність у неї інших доходів і надано статус безробітної.

Відтак, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання сплати судового збору, не надавши належної уваги матеріальному становищу позивача, оскільки розмір 3520,00 грн. судового збору, є обтяжливим для позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Європейський суд з прав людини у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» наголошував на тому, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового становища заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий розмір судового збору, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Отже, при оцінюванні розміру судового збору слід обов'язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

За таких обставин, з врахуванням вказаних законодавчих положень та п.4 ч.1 ст.320 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, а тому оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2017 року з питань сплати судового збору в справі № 813/2806/17 - скасувати.

Справу № 813/2806/17 направити для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.