Справа № 496/691/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 496/691/18

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Трушина О.І.
Дата ухвалення рішення 10.04.2018 р.

Місце ухвалення: м. Біляївка

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Стас Л.В.
судді -Турецької І.О.

За участю: секретаря Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову від 21.02.2018 року у справі про порушення митних правил № 1514/50000/17, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року заявлений позов задоволено.

Скасовано постанову від 21 лютого 2018 року у справі про порушення митних правил № 1514/50000/17, якою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції, зокрема, норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Відповідно до ст.229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.12.2016 року через пункт пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці ДФС позивач ввіз на митну територію України автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, в режимі «транзит».

Відповідно до інформації Одеської митниці ДФС, автомобіль «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, до митниці призначення позивачем доставлений не був.

Зазначені обставини позивачем не заперечуються.

Інформація щодо звернення позивача в митні органи з приводу продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України у зв'язку з існуванням обставин непереборної сили відсутня.

23.09.2017 року було складено протокол про порушення митних правил за № 1514/50000/17 по факту скоєння позивачем порушення митних правил згідно ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, в якому зазначено, що 23.09.2017 року о 18.30 год. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС в напрямку з України до Молдови на канал руху «червоний коридор» в'їхав легковий автомобіль «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації - Польща, під керуванням водія ОСОБА_6 Відповідно до інформації, наявної в розділі «Попередні переміщення» Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», даний транспортний засіб було ввезено позивачпм 05.12.2016 року через п/п «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці ДФС в режимі «транзит» з метою особистого користування. З 05.12.2016 року по 23.09.2017 року позивач до митних органів ДФС не звертався, чим порушив строк транзитного переміщення автомобільного транспорту.

21.02.2018 року заступником начальника митниці - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Халковським О.М. була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 1514/50000/17, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день вчинення правопорушення становило 8500 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що на час винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлений законом строк накладення адміністративного стягнення був пропущений, а тому постанова підлягає визнанню незаконною та скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Умови ввезення з метою транзиту товарів, в тому числі транспортних засобів, на митну територію України громадянами визначено статтею 379 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 379 Митного кодексу України строки ввезення з метою транзиту визначаються статтею 95 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено десятиденний строк транзитних перевезень, а п. 1 ч. 2 ст. 95 зазначеного Кодексу передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу, зокрема обставини непереборної сили.

При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 488 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно положень ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про визнання винним позивача у вчиненні порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення, став встановлений факт перевищення позивачем строку доставки транспортного засобу до митниці в рамках транзитного перевезення.

Так, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, 05.12.2016 року через пункт пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці ДФС позивач ввіз на митну територію України автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, в режимі «транзит».

Водночас, автомобіль Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, позивачем до митниці призначення доставлений не був.

Як в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, позивачем жодним чином не заперечувався той факт, що автомобіль Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, до митниці ДФС у наведені строки (ст. 95 МК України) ним доставлено не було.

При цьому, матеріали справи не містять доказів про належне сповіщення позивачем Одеської митниці ДФС про обставини не вивезення автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок непереборної сили, та місцезнаходження транспортного засобу.

Вказані обставини також не заперечує позивач.

Позивач після складання протоколу про порушення митних правил та в ході провадження не звернувся до митниці із заявою про продовження строку перебування транспортного засобу на митній території України, у зв'язку з форс-мажорними обставинами.

Також позивач не повідомив адресу перебування транспортного засобу та не надав жодних документів, які підтвердили б поломку транспортного засобу та неможливість його вивезення.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачу достовірно було відомо, що відносно нього було розпочато провадження у справі про порушення митних правил.

Таким чином, оскільки законом передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), а станом на 21 лютого 2018 року позивач не здійснив вивезення вказаного транспортного засобу з митної території України, колегія суддів приходить до висновку, що позивач тим самим перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України.

На підставі наведеного, враховуючи, що позивачем перевищено строк доставки транспортного засобу до митниці в рамках транзитного перевезення, що передбачений ст. 95 Митного кодексу України, що позивачем не заперечується, в тому числі, в заявленому позові, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем цілком правомірно визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбачено ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу оскаржуваною постановою.

В заявленому позові та ході судового розгляду справи позивач жодним чином не заперечує вчинення ним наведеного порушення митних правил.

Водночас, в заявленому позові, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил, позивач посилається на пропуск строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції погодився з доводами позивача та дійшов висновку, що на час винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення встановлений законом строк накладення адміністративного стягнення був пропущений.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими доводами позивача та висновками суду першої інстанції.

Так, згідно ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

В даному випадку позивача притягнуто до відповідальності за перевищення позивачем строку доставки транспортного засобу до митниці в рамках транзитного перевезення більше, ніж на десять діб.

Перевищення позивачем строку транзитного перевезення транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем, виявлене відповідачем 23 вересня 2017 року (про що свідчить протокол про порушення митних правил та пояснення позивача щодо виявленого порушення від 23.09.2017 року).

При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов'язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 Митного кодексу України, виконаний не був, що також не спростовано самим позивачем.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо не вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним кодексом України обов'язку.

Вчиняючи такі діяння (бездіяльність) позивач перебуває у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Таким чином, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі «транзит», та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки, в даному випадку, особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується позивачем, оскільки позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі «транзит» 05.12.2016 року, то кінцевим терміном його вивезення за її межі є 15.12.2016 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був, у зв'язку з чим, при виявлені відповідачем такого порушення у той же день - 23.09.2017 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил, а 21.02.2018 року - постанову в справі про порушення митних правил, тобто, накладення на позивача адміністративного стягнення відбулось в межах встановленого законом піврічного строку з дня саме безпосереднього виявлення триваючого правопорушення.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про законність оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил, як такої, що винесена впродовж шести місяців із дня виявлення порушення.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених норм матеріального права та віднесення порушення строків вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі «транзит», до триваючих порушень були неодноразово визначені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.03.2018 року по справі № 448/1346/15-а, від 12.06.2018 року по справі № 462/7518/15-а, від 02.11.2018 року по справі № 442/400/16-а

За таких обставин та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року - задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному поряду не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 15.11.2018 р.

Головуючий суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька