Справа № 826/1265/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

14 листопада 2018 року №826/1265/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому ДП., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Державного підприємства “Сервіс”

до

третя особа

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.11.2016 №,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство “Сервіс” звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.11.2016 №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що контролюючим органом протиправно застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання, оскільки таке зобов’язання в розмірі 77 432, 45 грн. підлягало списанню, згідно з приписами підпункту «а» пункту 15.1 статті 15 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».

Відповідач проти позову заперечив з огляду на правомірність податкового повідомлення-рішення від 02.11.2016 №, зазначивши при цьому, що позивачем під час адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 02.11.2016 № не було надано сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2017 зупинено провадження в адміністративній справі №826/1265/17 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/17581/16.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2018 поновлено провадження у справі №826/1265/17 та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 16.08.2018, враховуючи думки та заяви представників сторін по справі, суд ухвалив продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відносно державного підприємства “Сервіс” було складено акт від 03.10.2016 №552/26-59-12-06-30, в якому зазначено про порушення позивачем строку сплати грошового зобов’язання з податку на додану вартість, визначеного пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 263 та 880 календарних днів сплаті грошового зобов’язання у сумі 77 432, 45 грн.

На підставі висновків акта від 03.10.2016 3552/26-59-12-06-30, контролюючим органом було прийнято відносно державного підприємства «Сервіс» податкове повідомлення-рішення від 02.11.2016 №, яким позивача зобов’язано сплатити штраф у розмірі 20% від суми 77 432, 45 грн., що дорівнює 15 486, 00 грн.

Разом з тим, позивач в порядку статті 55 Податкового кодексу України подав скаргу від 14.11.2016 №16-74 на податкове повідомлення-рішення від 02.11.2016 №, однак рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12.01.2017 №576/10/26-15-10-01-35, спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача – без задоволення.

Державне підприємство “Сервіс”, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 02.11.2016 №, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Під грошовим зобов'язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 16.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов’язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв’язку з невчасною сплатою грошового зобов’язання в розмірі 77 432, 45 грн., відповідачем було застосовано до державного підприємства «Сервіс» штрафну акцію в розмірі 15 486, 49 грн.

При цьому, грошове зобов’язання в сумі 77 432, 45 грн. відображено в податковій вимозі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 14.09.2016 №7520-17 про сплату податку на додану вартість. Зазначене встановлено судовим рішенням в адміністративній справі №826/17581/16.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2017 №826/17581/16 адміністративний позов державного підприємства «Сервіс» задоволено у повному обсязі.

Суд постановив:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкові інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 14.09.2016 №7520-17 про сплату нарахованого податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 112 088,47 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про опис майна у податкову заставу від 20.09.2016 №2243/26-59-25-17-21;

- зобов’язати Держану податкову інспекцію у Шевченківському районі №2243/26-59-25-17-21 списати податковий борг Державного підприємства «Сервіс» в сумі 77 432, 45грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 №826/17581/16 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2017 повернуто апелянту.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.12.2017 №К/800/33346/17 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві повернути скаржнику.

Таким чином, як вбачається з наведених обставин, рішення суду, яким визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 14.09.2016 №7520-17, на підставі якої виникло грошове зобов’язання у сумі 77 432, 45 грн., відповідно за несвоєчасну сплату якого було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення та застосовано до позивача штрафні санкції, набрало законної сили 21.09.2017.

Тобто, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2017 №826/17581/16, яка набрала законної сили 21.09.2017, встановлено відсутність у державного товариства «Сервіс» відсутність податкового боргу та зобов’язано контролюючий орган списати податковий борг державного підприємства «Сервіс» в сумі 77 432,45грн.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду. З конституційною нормою кореспондуються приписи статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є, зокрема, обов’язковість судових рішень, що набрали законної сили.

Враховуючи наведене, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено відсутність у позивача податкового боргу в сумі 77 432, 45 грн. то, як наслідок, винесене контролюючим органом спірне податкове повідомлення-рішення від 02.11.2016 № за невчасну сплату такого грошового зобов’язання, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 02.11.2016 №.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04107, м. Київ, вул. Баггоутовська, буд. 26, ) на користь державного підприємства “Сервіс” (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 82-а, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600, 00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова