Справа № 161/14542/18
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/526/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кубяк О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Міненко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2018 року №1024/1034/1048, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2018 року №1024/1034/1048.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Адміністративної комісії при Виконавчому комітету Луцької міської ради від 30 серпня 2018 року №1024/1034/1048 його притягнуто до адміністративної відповідальність, яка передбачена ст.152 КУпАП, зокрема за те, що 28 липня 2018 року о 17 год. 10 хв. він порушив правила благоустрою міста Луцька, а саме:

-здійснив засмічення прибудинкової території матеріалами по АДРЕСА_1, складав будівельні матеріали на прибудинковій території по АДРЕСА_1;

-самовільно (без дозвільних документів) встановив тимчасову конструкцію (сарай) на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, що є порушенням п.п. 2.5.5.1.1, 2.5.5.1.3, 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька» прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року №44/2, за, що передбачена відповідальність ст. 152 КУпАП.

Вважає таку постанову протиправною та просить скасувати, оскільки, як слідує з позовної заяви він не міг порушити п.п. 2.5.5.1.1, 2.5.5.1.3, 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька» прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року №44/2, оскільки не проводить будівництва і на прилеглій території немає будівельного майданчика, який би надавав можливість поза його межами складати матеріали і т.д.

Крім того зазначає, що того ж дня коли була винесена спірна постанова, тією ж комісією в тому ж складі винесена постанова № 816 від 30 серпня 2018 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 (дружину позивача) за складування будівельних матеріалів на території загального користування по АДРЕСА_1, а саме за складання того ж піску та щебеню.

Так підсумовуючи позивач вказує, що жодного адміністративного правопорушення не вчиняв, а доказів того, що саме позивач складав вказані матеріали у справі немає.

Щодо встановлення сараю то позивач зазначає, що він був встановлений ще за «радянських часів», а квартиру він придбав лише у 2010 році.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмовому відзиві від 26 вересня 2018 року просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи і відповідач обґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності, яка передбачена ст.152 КУпАП.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи слідує, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітету Луцької міської ради від 30 серпня 2018 року №1024/1034/1048 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 152 КУпАП, а саме за здійснення засмічення прибудинкової території матеріалами по АДРЕСА_1, складання будівельних матеріалів на прибудинковій території по АДРЕСА_1, самовільне (без дозвільних документів) встановлення тимчасової конструкції (сарай) на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, що є порушенням п.п. 2.5.5.1.1, 2.5.5.1.3, 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька» прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року №44/2.

З оглянутої в судовому засіданні адміністративної справи відносно гр. ОСОБА_1 встановлено, що 28 липня 2018 року інспектором департаменту муніципальної варти Луцької міської ради відділу демонтажів Ярощук Лілією Валерівною було складено два приписи про усунення гр. ОСОБА_1 виявлених порушень «Правил благоустрою м. Луцька» прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року №44/2, а саме: припис № 3008, яким було запропоновано усунути порушення п.п. 2.5.5.1.13 Правил шляхом виготовлення дозвільних документів або самостійного демонтажу та припис № 3007, яким було запропоновано усунути порушення п.п. 2.5.5.1.3 Правил шляхом відновлення порушеного благоустрою, при цьому в двох приписах було встановлено термін їх виконання до 15 серпня 2018 року.

В подальшому, а саме: того ж дня, 28 липня 2018 року інспектором департаменту муніципальної варти Луцької міської ради відділу демонтажів Ярощук Лілією Валерівною було складено два протоколи відносно гр. ОСОБА_1 № 2547, яким було зафіксовано порушення ст. 152 КУпАП та п.п 2.5.5.1.13 Правил, та № 2548, яким було зафіксовано порушення гр. ОСОБА_1 ст. 152 КУпАП та п.п. 2.5.5.1.1.

30 липня 2018 року інспектором департаменту муніципальної варти Луцької міської ради відділу демонтажів Ярощук Лілією Валерівною на ім'я Директора департаменту муніципальної варти Луцької міської ради було складено два рапорти про наявні під час складення протоколів непередбачуваних обставин.

На підставі вказаних матеріалів адміністративної справи 30 серпня 2018 року адміністративною комісією при виконавчому комітету Луцької міської ради було складено протоко засідання адміністративної комісії № 1024/1034/1048 та спірну у даній справі постанову.

Надаючи оцінку матеріалам даної справи суд виходить із наступного.

В судовому засіданні від 06 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнав факт здійснення ним внутрішніх і зовнішніх ремонтних робіт по АДРЕСА_1, визнав також ту обставину, що ним дійсно ремонтні відходи складаються на території поблизу будинку, однак зазначив, що два рази на тиждень ці відходи забирає автомобіль.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підставою для порушення провадження відносно ОСОБА_1 стали протоколи про адміністративні порушення від 28 липня 2018 року № 2547 та № 2548, які в свою чергу були складені на підставі приписів від 28 липня 2018 року № 3007 та № 3008, тобто вони були складені в один день.

Відповідно до п. 1.3 Правил благоустрій міста - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території міста з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Відходи ремонтні - це залишки речовин, матеріалів, предметів, виробів, що утворилися під час проведення у житловому будинку, окремій квартирі, будинку громадського призначення капітального та поточного ремонту, перепланування, переобладнання, прибудови тощо. Об'єкт благоустрою - це території загального користування - парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам'ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування; прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору, а також інші території в межах міста.

Відповідно до п. 2.5.5.1 Правил одним із обмежень при використанні об'єктів благоустрою є заборона на засмічування і забруднювання власних, прилеглих/закріплених територій матеріалами, конструкціями, відходами, накопиченням снігу та криги тощо в той же час згідно п. 3.2.16 цих же правил при виконанні в будинках (квартирах) ремонтних робіт ремонтні відходи щоденно вивозиться власниками, наймачами квартир (будинків), які проводять ремонт, на полігон захоронення відходів, або передаються підприємству, що здійснює свою діяльність в галузі поводження з відходами у спеціально-марковану тару чи упаковку (контейнери, мішки), у вартість яких закладено економічно обґрунтовані витрати підприємства-надавача послуг на видалення цих відходів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що протокол про адміністративне правопорушення було складено о 17 год. 10 хв., тобто майже у кінці робочого дня, а ремонтні відходи гр. Ушаковим вивезені не були, що зокрема узгоджується із його поясненнями наданими у судовому засіданні від 06 листопада 2018 року, а також підтверджується копіями фотознімків наявних в матеріалах адміністративної справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП в частині порушення п.п. 2.5.5.1 «Правил благоустрою м. Луцька» прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року №44/2.

В той же час, суд не вбачає порушення гр. ОСОБА_1 ст. 152 КУпАП в частині п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька» прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року №44/2, з огляду на наступне.

Згідно п. 1.3 Правил одним із об'єктів благоустрою є прибудинкові території.

Відповідно до п.п. 2.5.5.1.13. Правил, на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

Так ст. 152 КУпАП в контексті п.п. 2.5.5.1.13 встановлює адміністративну відповідальність саме за самовільне (без дозвільних документів) встановлення тимчасової конструкції (сараю).

Відповідно до п. 1.2 правил благоустрою м. Луцька правовою підставою Правил є закони України «Про благоустрій населених пунктів», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про органи самоорганізації населення», «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про відходи», «Про основи містобудування», «Про планування і забудову територій», «Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про охорону атмосферного повітря», «Про охорону культурної спадщини», «Про рекламу», «Про дорожній рух», «Про поховання та похоронну справу», Кодекс України про адміністративні правопорушення та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до п.1.3 Правил, дозвіл (ордер) на роботи з благоустрою - документ, який видається суб'єкту господарської діяльності дозвільними органами у встановленому порядку на право тимчасового порушення існуючого благоустрою з послідуючим його відновленням, чи влаштуванням нового благоустрою, до елементів благоустрою серед іншого відносяться будівлі та малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами; п. 4.30.11 Правил визначено, що розміщувати елементи благоустрою можливо тільки на підставі проектно-дозвільної документації в той же час порядок отримання дозволу (ордеру) на роботи з благоустрою визначена п. 10 Правил.

Так слід зазначити, що Законом України, який визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини є Закон України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, надаючи аналіз оскаржувані постанові в частині порушення п.п. 2.5.5.1.13, суд одночасно перевіряє чи відповідає інкриміноване позивачу порушення вимогам Закону, який визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об'єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Правила не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Як встановлено судом, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності серед іншого саме за самовільне (без дозвільних документів) встановлення тимчасової конструкції в той час, як Закон (що є має вищу юридичну силу ніж Правила благоустрою м. Луцька) прямо забороняє встановлення обов'язку фізичним особам на утримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи, що в свою чергу виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП в контексті п.п. 2.5.5.1.13, а отже постанова в цій частині підлягає скасуванню.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи судом встановлено, що позивач був необґрунтовано та безпідставно, притягнутий до адміністративної відповідальності за самовільне (без дозвільних документів) встановлення тимчасової конструкції, хоча чинним законодавством не передбачено отримання будь-яких дозвільних документів на таке встановлення, суд дійшов висновку, що спірна постанова в цій частині підлягає скасування із закриттям справи про адміністративне правопорушення в частині порушення ОСОБА_1 ст. 152 КУпАП в частині п.п 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою м. Луцька» прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року №44/2, в той же час в іншій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 30 серпня 2018 року №1024/1034/1048 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за самовільне (без дозвільних документів) встановлення тимчасової конструкції (сараю) на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 та в цій частині справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання:АДРЕСА_1).

Відповідач: Виконавчий комітет Луцької міської ради (адреса місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, ).

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь