Справа № 806/3688/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/3688/17

Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

19 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року (повний текст якого складено 06 квітня 2018 року у м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування висновку, наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просив: визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 02.11.2017 №1393 та від 21.11.2017 № 233 о/с.; поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 24.11.2017; стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 32502,88 грн. визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 14.10.2017 № 855 "Про призначення та проведення службового розслідування"; визнати протиправним та скасувати висновок "Про результати службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2".

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірними наказами його протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та в подальшому звільнено на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (порядку дисциплінарного стягнення), оскільки наказ відповідача від 02.11.2017 №1393 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" ґрунтується на порушенні ним Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статусу та вчинення адміністративних правопорушень передбачених статтями 124,173 КУпАП, які були виявлені під час службового розслідування. Однак, в наказі вказано, що адміністративні матеріали за ст.173 КУпАП списано до справи, що суперечить КУпАП, так як приєднання їх до висновку службового розслідування без розгляду суду є безпідставним та перевищенням службових повноважень. Крім того, позивач наполягав на тому, що порушень, викладених у висновку службового розслідування він не здійснював, з огляду на що підстави для притягнення його до відповідальності та звільнення відсутні.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 провадження у справі закрито в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку "Про результати службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 02.11.2017 №1393 та від 21.11.2017 № 233 о/с. Поновлено ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, інд. код НОМЕР_1) на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 24.11.2017. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (10001, м.Житомир, Старий бульвар, 5/37, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, інд. код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 32502,88 грн. (тридцять дві тисячі п'ятсот дві гривні вісімдесят вісім копійок). В решті позовних вимог відмовлено. Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення суми середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування та дослідження обставин, що мають значення для справи, що призвело, на переконання відповідача, до невірного вирішення справи.

Ухвалами Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року та від 02 липня 2018 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено до розгляду головуючим суддею - Шевчук С.М., судді - Мацький Є.М., Шидловський В.Б. на 10 вересня 2018 року.

На виконання Указу Президента України від 28.09.2018 №296/2018, головою Житомирського апеляційного адміністративного суду прийнято розпорядження від 30.09.2018, відповідно до якого адміністративні справи, що перебували в провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суду передано до Сьомого апеляційного адміністративного суду, здійснено повторний автоматизований розподіл невирішених судових справ.

За результатами повторного автоматизованого розподілу згідно порядку ст. 31 КАС України головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено - Білу Л.М., суддів - Граб Л.С., Гонтарука В.М.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні вказаним вище складом суду.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили, при цьому 09 листопада 2018 року до суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, 13 листопада 2018 року надійшла заява від представника позивача, в якій останній просив відкласти розгляд справи, оскільки ні ОСОБА_2, ні він як представник позивача не отримували копії апеляційної скарги і просили направити копію апеляційної скарги для ознайомлення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі і разом з копією вказаної ухвали позивачу надіслано копію апеляційної скарги, яка отримана ОСОБА_2 06 червня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 25).

Також, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 071, повістку про виклик до Сьомого апеляційного адміністративного суду на 14 листопада 2018 року позивач отримав ще 28 жовтня 2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Водночас, ні позивач, ні його представник не скористалися своїм правом ознайомлення з матеріалами справи, попри обізнаність про перебування даної справи в провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суді, а в подальшому - Сьомого апеляційного адміністративного суду, будь-яких письмових зауважень щодо неотримання копії апеляційної скарги в період з 06 червня 2018 року по 12 листопада 2018 року суду не подавали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи поданої представником позивача заяви про неотримання копії апеляційної скарги як на підставу для відкладення розгляду справи, спростовуються наявними у справі доказами і зауважує, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може слугувати підставою для відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, протокольною ухвалою колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №300 о/с від 09.12.2016 ОСОБА_2 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

14.10.2017 начальником Головного управління Національної поліції в Житомирській області Печененко В.П. винесено наказ №855 "Про призначення та проведення службового розслідування", за фактом дорожньо-транспортної пригоди 14.10.2017 за участю капітана поліції ОСОБА_2 ( т. 1 а.с. 49).

За результатами службового розслідування складено висновок про результати від 02.11.2017, відповідно якого комісія вважала, що за порушення службової дисципліни, невиконання вимог ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідного несення високого звання поліцейського, порушення ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, у частині гідного і чесного поводження в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, виявленні поваги до колег по службі, а також порушення розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, яка виразилась у перебуванні в стані алкогольного сп'яніння поза службою, вчиненні дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівника МВС та НПУ, а також призвести до зниження рівня довіри населення до Національної поліції України, проявленню нещирості під час службового розслідування, необхідно накласти на інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с. 105-109).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1393 від 02 листопада 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" накладено на інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с.11).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №233 о/с від 21 листопада 2017 року капітана поліції ОСОБА_2, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області , звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (т. 1 а.с.10).

Позивач, вважаючи незаконним призначення службового розслідування та звільнення його зі служби, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби на підставі встановлених службовим розслідуванням фактів порушення позивачем ст.124 КУпАП та ст.173 КУпАП. Між тим, в ході судового розгляду не знайшли своє підтвердження встановлені службовим розслідуванням факти скоєння ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, за що його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП, перебування ним у стані алкогольного сп'яніння та порушення громадського порядку і спокою громадян, за що його притягнуто до відповідальності згідно ст. 173 КУпАП, оскільки відповідачем на час розгляду справи не надано суду жодних належних та допустимих доказів реального існування обставин, викладених у висновку службового розслідування. Разом з цим, доводи позивача про протиправність наказу №855 "Про призначення та проведення службового розслідування" не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині його скасування є необґрунтованими та безпідставними.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ст. 19 Закону № 580-VIII).

Згідно з п. 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 23.12.2015 №901-VIII, до набрання чинності Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції" поширено дію Дисциплінарного статуту ОВС на поліцейських.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з до ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Положеннями ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Згідно з ч. 8 ст. 14 Дисциплінарного статуту зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ч. 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

За приписами ч. 1 ст. 48 Закону №580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст. 47 цього Закону, якою в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може застосовуватись за скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням ним служби в органах Національної поліції.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби в поліції, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як зазначалося вище, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Печененка В.П. №233 о/с від 21 листопада 2017 року капітана поліції ОСОБА_2, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Підставою для видачі вказаного наказу став наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Печененка В.П. №1393 від 02 листопада 2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким за порушення службової дисципліни, невиконання вимог ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідного несення високого звання поліцейського, порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, у частині гідного і чесного поводження в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, виявленні поваги до колег по службі, а також порушення розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, яка виразилась у перебуванні в стані алкогольного сп'яніння поза службою, вчиненні дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівника МВС та НПУ, а також призвести до зниження рівня довіри населення до Національної поліції України, проявленню нещирості під час службового розслідування, накладено на інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а.с. 11).

Підставою для видачі вказаних наказів слугували матеріали службового розслідування, призначеного згідно з п.п. 2.5, 2.6, 4.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, відповідно до наказу ГУНП в Житомирській області від 14.10.2017 №855 за фактом дорожньо-транспортної пригоди 14.10.2017 за участю капітана поліції ОСОБА_2

Зокрема, службове розслідування було призначено у зв'язку з тим, що 14.10.2017 до УКЗ ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня, поблизу будинку № АДРЕСА_1 Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2

За результатами вказаного службового розслідування складено висновок від 02.11.2017, в якому рекомендовано накласти на інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Так, апелянт посилається на те, що в ході службового розслідування встановлено, що 14.10.2017 о 20:20 до чергової частини Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП по спецлінії "102" надійшли повідомлення від мешканців Черняхівського району про те, що цього ж дня поблизу будинку АДРЕСА_1 Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки "Рено 19", номерний знак НОМЕР_2, та "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_3. Зі слів заявника, водій транспортного засобу марки "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_3, перебував у стані алкогольного сп'яніння та отримав тілесні ушкодження від невідомого.

Реагуючи на вказане звернення, на місце пригоди виїхала слідчо-оперативна група, яка, враховуючи покази свідків, встановила, що 14.10.2017 близько 20:00 інспектор сектору реагування патрульної поліції №1 Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 будучи поза службою та перебував у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у с.Троковичі Черняхівського району Житомирської області, сів до особистого транспортного засобу ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_4, двигун якого був увімкнений та припаркований поблизу будинку АДРЕСА_1 вказаного вище населеного пункту. У подальшому, останній, не заводячи двигун автомобіля, ввімкнув нейтральну передачу, унаслідок чого транспортний засіб почав рух вперед та допустив дотичне зіткнення з автомобілем марки "Рено 19", номерний знак НОМЕР_2, який був припаркований поряд.

У результаті ДТП транспортні засоби зазнали незначних механічних пошкоджень. Після приїзду слідчо-оперативної групи капітану поліції ОСОБА_2 запропоновано пройти медичне освідування на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в найближчому медичному закладі охорони здоров'я, однак після вказаної пропозиції останній залишив місце ДТП та зник у невідомому напрямку.

Разом з тим, капітан поліції ОСОБА_2, в порушення п. 5 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції, заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1377, не повідомив чергову частину Черняхівського відділення поліції про факт дорожньо-транспортної пригоди за його участі.

Крім того, капітан поліції ОСОБА_2., перебуваючи у громадському місці, справляв природні потреби поблизу магазину в с. Троковичі Черняхівського району Житомирської області, після чого впав у багнюку та в подальшому ходив поряд з магазином вказаного населеного пункту в напівоголеному вигляді.

З приводу перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння та скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди були опитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що вказані факти підтвердили.

В ході службового розслідування, враховуючи надані пояснення свідків та очевидців даної події, якими підтверджено факт перебування капітана поліції ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та скоєння останнім дорожньо-транспортної пригоди за викладених вище обставин, на підставі п. 6.2.2 наказу МВС України від 12.03.2013 № 230, 26.10.2017 підготовлено відповідну доповідну записку на ім'я начальника ГУНП № 3356/12/01-2017.

За резолюцією начальника ГУНП доповідна записка цього ж дня за вих. №3357/12/01-2017 направлена до Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП для вирішення питання щодо складання відносно капітана поліції ОСОБА_2 адміністративних матеріалів.

Так, стосовно капітана поліції ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративні правопорушення серії БР №278799 від 26.10.2017 за ст.124 КУпАП (Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) та за ст.173 КУпАП (Дрібне хуліганство). В подальшому адміністративні матеріали за ст. 173 КУпАП списано до справи на підставі ч. 2 ст. 15 КУпАП та направлено до УКЗ ГУНП для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

Разом з цим, судом першої інстанції прийнято до уваги доводи позивача, в яких останній вказав на те, що висновки службового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки дорожньо-транспортної пригоди він не здійснював та у стані алкогольного сп'яніння не перебував, громадський порядок не порушував, а надані проти нього покази висловили свідки, з якими у нього склалися неприязні стосунки.

В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення Серії БР №278799 від 26.10.2017, складений начальником сектору превенції Черняхівського ВП капітаном поліції ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_2 14.10.2017 о 20:20 в с. Троковичі по вул. Житомирській, Черняхівського району Житомирської області біля магазину залишив автомобіль ВАЗ2103 НОМЕР_7 не поставивши його на стоянкову гальмівну систему, в результаті чого автомобіль покотився і скоїв зіткнення з автомобілем Рено НОМЕР_8, який стояв поруч. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб потерпілих не було (т. 1 а.с. 99).

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області у справі №293/1164/17 від 20.11.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Так, апелянт наполягає на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Фактично позивача визнано винним рішенням суду у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності лише 20.11.2017, в той час як висновок про результати службового розслідування та наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення вказаного порушення складено 02.11.2017.

Тобто, на момент проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не була доведена, а відтак суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позиція відповідача, висловлена в оскаржуваному наказі, щодо скоєння ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди була передчасною, оскільки ґрунтувалась виключно на обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення Серії БР №278799 від 26.10.2017, а не встановлених судовим рішенням.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо правомірного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту у зв'язку із притягненням останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги ту обставину, що за вказане правопорушення вже було раніше притягнуто до адміністративної відповідальності іншу особу, оскільки в матеріалах справи містяться матеріали по факту дорожнього-транспортної пригоди, яка трапилася в с.Троковичі 14.10.2017, за результатами розслідування якої вирішено притягнути ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. (а.с.151-153)

Зі змісту копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №040289 від 21.10.2017 складеного інспектором СПППУ Черняхівського ВП ст.лейтенантом поліції ОСОБА_10 слідує, що ОСОБА_11 14.10.2017 о 20 год. 20 хв. в с.Троковичі Черняхівського р-ну Житомирської обл., по вул. Житомирській біля магазину залишив автомобіль НОМЕР_5, не поставивши його на стоянкову гальмівну систему, внаслідок чого автомобіль, покотившись, здійснив зіткнення з автомобілем марки "Рено НОМЕР_9, чим порушив вимоги п. 31.4.1(б) Правил дорожнього руху. Потерпілі особи по справі відсутні (т. 1 а.с. 92).

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 23.11.2017 у справі №293/1180/17 ОСОБА_11 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнено його від адміністративної відповідальності, в зв'язку з малозначністю скоєного правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП, оголосивши усне зауваження (т. 1 а.с.228).

Тобто, за одне і те ж правопорушення було складено два протоколи, в яких в вину двом різним особам поставлено порушення вимоги п. 31.4.1 (б) Правил дорожнього руху шляхом не поставлення вказаного автомобіля на стоянкову гальмівну систему, що є об'єктивно неможливим та недопустимим, однак апелянт вказав на те, що фактично мало місце лише встановлення певної послідовності у спільному вчиненні вказаними особами адміністративного правопорушення.

Між тим, з наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_11 від 21.10.2017 слідує, що саме він 14.10.2017 залишив автомобіль НОМЕР_6 біля магазину та на гальмівну систему не поставив (т. 1 а.с. 97).

Вказані обставини підтверджуються і постановою Черняхівського районного суду у справі про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності, який у судовому засіданні визнав свою вину повністю та розкаявся у вчиненому, тоді як і під час службового розслідування, що зафіксовано і у матеріалах службового розслідування і в судовому засіданні, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП заперечував.

Водночас, судом першої інстанції враховано, що відібрані у свідків ДТП під час службового розслідування пояснення різняться. Зокрема, гр. ОСОБА_12 у письмових поясненнях наданих 15.10.2017 вказує на те, що особисто бачила, як інший автомобіль в'їхав в автомобіль ОСОБА_2 Жодного ДТП ОСОБА_2 не вчиняв (т. 1 а.с.70).

Таким чином, твердження апелянта про те, що притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_11 вказує саме на встановлення певної послідовності у спільному вчиненні ними адміністративного правопорушення, не підтверджується наявними у справі доказами, оскільки ні у протоколах, ні у судових рішеннях відносно вказаних осіб не встановлювалось жодної послідовності їх дій, а лише констатовано факт залишення автомобіля НОМЕР_5, не поставивши його на стоянкову гальмівну систему, внаслідок чого автомобіль покотившись здійснив зіткнення з автомобілем марки "Рено НОМЕР_9, як позивачем, так і ОСОБА_11, що викликає обґрунтовані сумніви у можливості вчинення такого правопорушення обома особами в один і той же час і день.

Що ж до посилань відповідача на перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння, то суд апеляційної інстанції зауважує, що у висновку службового розслідування зазначено, що по прибуттю на місце пригоди членами СОГ встановлено, що в центрі с. Троковичі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі капітана поліції ОСОБА_2, який знаходився з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Ними запропоновано капітану поліції ОСОБА_2 пройти медичне освідування на стан алкогольного сп'яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров'я, однак останній залишив місце пригоди та зник у невідомому напрямку.

Ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, працівники поліції, що прибули на місце пригоди для оформлення ДТП за участю ОСОБА_2, у разі відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння мали б скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, однак такий у матеріалах справи відсутній. Той факт, що такий протокол працівниками поліції відносно ОСОБА_13 не складався не заперечувався і сторонами по справі.

Між тим, сам позивач факт перебування у стані алкогольного сп'янні заперечував та вказав на те, що того дня у нього був головний біль, від проходження медичного освідування не відмовлявся, оскільки йому цього не пропонували.

Колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга не містить жодного обґрунтування чому відносно позивача не складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, якщо, на переконання відповідача, останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння

При цьому, судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_14, який прибув на місце події для оформлення ДТП у складі СОГ та пояснив в суді, що йому невідомо чому відносно ОСОБА_2 не склали протокол за ст.130 КУпАП.

Крім того, на запитання суду першої інстанції з приводу наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння свідок пояснив, що прибувши на місце події, зустрів там ОСОБА_2. Останній був у збудженому стані, але зовнішніх ознак сп'яніння у позивача не було. Також пояснив, що позивач мав охайний вигляд, слідів бруду на одязі не було. Місце ДТП ОСОБА_2 не покидав, а лише на його прохання, щоб уникнути конфлікту з громадянами, які агресивно були проти нього налаштовані, відійшов у сторону. При цьому, ОСОБА_2 факт ДТП заперечував, лише пояснив, що можливо випадково зачепив коробку передач в автомобілі, що спричинило його рух і, як наслідок, зіткнення з іншим автомобілем.

Також допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_15 пояснив, що 14.10.2017 близько 20 години бачив ОСОБА_2 в с.Троковичі. Позивач був тверезий, слідів бруду на одязі не мав, у розмові з ним жалівся на головний біль.

Між тим, свідки, які в ході службового розслідування надали пояснення з приводу того, що ОСОБА_2 14.10.2017 знаходився у стані алкогольного сп'яніння на виклик суду першої інстанції в судове засідання для дачі пояснень не з'явилися та свої покази не підтвердили.

Таким чином, як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду справи відповідачем не доведено належними доказами той факт, що позивач зник з місця ДТП у невідомому напрямку, оскільки у висновку службового розслідування та показами допитаних в судовому засіданні свідків підтверджено факт присутності ОСОБА_2 при оформленні ДТП.

Стосовно обставин притягнення позивача до відповідальності за ст.173 КУпАП (Дрібне хуліганство), колегія суддів зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що 26.10.2017 відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ГП 464811 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Згідно протоколу, 14.10.2017 близько 20.00 в с.Троковичі Черняхівського району ОСОБА_2 поблизу магазину в громадському місці перебував в напівоголеному вигляді справляючи природні потреби, чим порушив громадський порядок і спокій громадян (т. 1 а.с. 101).

Свідком вказаного порушення зазначено ОСОБА_12. Згідно наданих нею письмових пояснень, "ОСОБА_2 був настільки п'яний, що ставши справляти природні потреби біля магазину, впав у багнюку та потім ходив в напівоголеному вигляді поблизу магазину. Факт перебування поліцейського у стані алкогольного сп'яніння бачило майже все село" (т. 1 а.с.70). Однак, на неодноразовий виклик до суду першої інстанції для дачі пояснень гр. ОСОБА_12 не з'явилася та пояснення свої не підтвердила.

Інших свідків даної події не встановлено.

При цьому, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач вказав на те, що ОСОБА_12 могла надавати такі покази, оскільки у неї є злоба на те, що він складав на її сина адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності. Тобто, з вказаною громадянкою у позивача неприязні відносини. Відповідачем вказане не спростовано.

Свідок ОСОБА_14 вказував, що позивач тривалий час працює в органах міліції та на даний час в поліції. Село Троковичі було дільницею, яку обслуговував позивач, а тому у деяких жителів до нього склалося неприязне відношення через його службову діяльність.

Таким чином, підставою для складення даного протоколу про адміністративне правопорушення слугували виключно показання одного свідка, з яким у позивача склалися неприязні відносини, за відсутності будь-яких інших доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що факти скоєння ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, за що його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП, перебування його у стані алкогольного сп'яніння та порушення громадського порядку і спокою громадян, за що його притягнуто до відповідальності згідно з ст.173 КУпАП, які відображені у висновку службового розслідування, не підтверджуються в повній мірі наявними в матеріалах справи доказами, у зв'язку із чим позиція відповідача щодо порушення позивачем службової дисципліни є необґрунтованою.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що на час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у відповідача були відсутні належні та допустимі докази порушення ОСОБА_2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" в частині неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та присяги поліцейського, а також вимог розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016, а відтак оскаржувані накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції прийнятті без законних на те підстав і вірно скасовані судом першої інстанції.

Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено факт незаконного звільнення позивача зі служби в поліції, то судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовну вимогу про поновлення на роботі, як похідну.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджують неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального, то підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 листопада 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.