Справа № 817/1271/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1682/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Багрія В.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Смидюк Х.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення у справі за позовом Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення заборгованості,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Комшелюк Т.О.,

час ухвалення рішення - 14:27:01,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 06 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2017 року Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося в суд з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот», в якому просило стягнути заборгованість по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 1059684,17 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року, адміністративний позов задоволено повністю. Стягнено з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області заборгованість по витратах на виплату та доставку пільгових пенсій за період травень-липень 2017 року в сумі 1059684,17 грн.

20 липня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про розстрочення виконання постанови суду від 20 листопада 2017 року у адміністративній справі №817/1271/17. Вказана заява обґрунтована тим, що на даний час товариство перебуває в скрутному матеріальному становищі, яке істотно ускладнює своєчасне виконання ним зазначеної постанови та просить розстрочити виконання постанови строком на 12 місяців шляхом сплати по 88307,02 грн щомісячно, починаючи з серпня 2018 року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про розстрочення виконання судового рішення у адміністративній справі № 817/1271/17 відмовлено повністю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що посилання відповідача на ту обставину, що активний збут його продукції припадає на осінній та весняний періоди, тому в подальшому, після реалізації продукції, останній зможе виконувати судове рішення та поступово сплачувати заборгованість перед позивачем, суд оцінює критичного, оскільки на підтвердження вказаних обставин відповідачем не було надано суду жодних доказів. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідач взагалі позбавлений можливості самостійно розпоряджатися коштами від реалізації готової продукції, що надходитимуть на його рахунки, зокрема в частині забезпечення виконання умов розстрочки судового рішення у даній справі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким заяву про розстрочення виконання постанови задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дати ухвалення постанови є невірними. Товариством надано суду належні, допустимі докази на підтвердження обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення, а вимоги в законі щодо обґрунтування можливості виконання рішення в майбутньому відсутні.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що в разі задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення фактичне виконання судового рішення не буде досягнуте.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 та ст. статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

У відповідності до ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім'ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання рішення в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такого рішення.

Ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що вказаною статтею передбачено можливість ухвалення у справі судового рішення щодо відстрочення або розстрочення виконання рішення, за заявою стягувача чи виконавця.

Проте, наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

В заяві про відстрочення виконання судового рішення та в апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» посилається на те, що в період з 04 липня 2017 року по 13 березня 2018 року підприємство виготовляло продукцію лише на замовлення Аграрного фонду України на давальницькій сировині фонду, а тому прибуток від виготовлення продукції дозволяв покривати лише витрати на заробітну плату працівників підприємства. Також, підприємство щомісячно повинне сплачувати зобов'язання з податків, витрат на виплату та доставку пенсії, заробітну плату працівникам, за вказаними платежами заборгованості у підприємства відсутні. Згідно поданої податковому органу податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік від'ємне значення об'єкта оподаткування становить 4,00 грн, у першому кварталі 2018 року - 2,00 грн, що свідчить про незадовільний фінансовий стан підприємства. Посилається на те, що станом на 01 червня 2018 року відповідач має кредиторську заборгованість в сумі 25496462,55 грн та дебіторську заборгованість на загальну суму 3641844,53 грн. Зазначає, що рахунки підприємства арештовані при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 55154344.

Зазначені у наданих відповідачем доказах факти, на думку колегії суддів, не є об'єктивними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду. Збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб'єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

У зв'язку із наведеним слід зазначити, що питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права.

Разом з тим, підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи заборгованості по витратах на виплату та доставку пільгових пенсій.

Надані підприємством в обгрунтування поданої заяви про розстрочення виконання постанови докази не свідчать про відсутність на банківських рахунках підприємства коштів, достатніх для виконання постанови суду та не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання постанови або роблять його неможливим.

Заявник не надав жодної банківської виписки про рух коштів по рахунку, не надав жодного платіжного доручення з відміткою банківської установи про неможливість здійснити платіж у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку.

Крім цього, згідно постанов державного виконавця від 03 травня 2018 року та від 15 травня 2018 року в межах зведеного виконавчого провадження №55154344 були накладені арешти на кошти, що знаходяться на всіх рахунках відповідача, на загальну суму 12159784,96 грн.

Враховуючи вказану обставину, відповідач взагалі позбавлений можливості самостійно розпоряджатися коштами, що надходитимуть на його рахунки, зокрема в частині забезпечення виконання умов розстрочки судового рішення у даній справі, оскільки усі кошти, що надходитимуть на рахунки товариства першочергово спрямовуватимуться на погашення заборгованості, яка підлягає примусовому стягненню з відповідача в межах зведеного виконавчого провадження №55154344, а також на погашення заборгованості відповідача із виплати заробітної плати працівникам за попередні періоди.

Аналізуючи вищенаведені факти та норми права, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні заяви про розстрочення постанови суду в адміністративній справі №817/1271/17.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року про зупинення провадження у справі № 817/1271/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. М. Багрій
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 16 листопада 2018 року.