Справа № 540/2038/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2038/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеського районного суду Херсонської області в особі голови суду Берлімової Юлії Геннадіївни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Генічеського районного суду Херсонської області в особі голови суду Берлімової Юлії Геннадіївни (далі - відповідач), третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Херсонській області (далі - третя особа), в якому просить:

- визнати бездіяльність відповідача щодо відмови видати наказ про скасування наказу голови Генічеського районного суду Херсонської області Калімбета Л.І. від 03.05.2012, на підставі якого позивача відраховано зі штату Генічеського районного суду Херсонської області - протиправною;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у внесенні запису в належну позивачу трудову книжку про визнання недійсним запису № 16 від 03.05.2012 року, здійсненого виконуючим обов'язки керівника апарату Генічеського районного суду Херсонської області про звільнення позивача з посади судді Генічеського районного суду за порушення присяги судді;

- зобов'язати відповідача видати відповідний наказ про скасування наказу голови Генічеського районного суду Херсонської області Калімбета Л.І. від 03.05.2012, на підставі якого позивача відраховано зі штату Генічеського районного суду Херсонської області, та зобов'язати вчинити дії по зарахуванню позивача до штату суддів Генічеського районного суду Херсонської області, та зобов'язати відповідача зарахувати мені у стаж роботи на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області період роботи з 03.05.2012 року по день видання наказу про зарахування позивача до штату суддів Генічеського районного суду Херсонської області.

- зобов'язати відповідача здійснити відповідний запис про недійсність запису № 16 від 03.05.2012, здійсненого виконуючим обов'язки керівника апарату Генічеського районного суду Херсонської області, про звільнення позивача з посади судді Генічеського районного суду за порушення присяги судді відповідно до положень пункту 2.10 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, або зобов'язати Відповідача видати позивачу дублікат трудової книжки без запису №16 від 03.05.2012 про його звільнення з посади судді Генічеського районного суду за порушення присяги.

Ухвалою від 04.10.2018р. вказаний позов залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків. Ухвала виконана, недоліки усунуті.

Ухвалою від 19.10.2018р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження на 07.11.2018р.

У судове засідання 07.11.2018р. сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Сторонами та третьою особою надані заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладених норм процесуального законодавства суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Постановою Верховної ради України від 12.04.2012 року № 4638- VI, позивач звільнений з посади судді Генічеського районного суду за порушення присяги.

19 січня 2017 року Європейським Судом з прав людини ухвалено рішення у справі «Куликов та інші проти України» (заява №5114/09 та 17 інших, в тому числі і заява позивача №77810/12) (KULYKOV AND OTHERS v. UKRAINE (Аррlісаtіоnsnos. 5114/09 аnd 17 others - seeappendedlist), яким визнане порушення Україною відносно ОСОБА_1 положень ст.ст. 6 § 1 та 8 Конвенції. Згідно вимог частини 2 статті 44 Конвекції про захист прав людини і основоположних свобод рішення набуло статусу остаточного 19 квітня 2017 року.

Рішенням Верховного Суду від 06.03.2018р. у справі № 800/340/17 визнано незаконною та скасовано постанову Верховної Ради України № 4638- VI в частині звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області у зв'язку з порушенням присяги.

31.08.2018 року позивач звернувся до голови Генічеського районного суду із заявою, в якій просив: видати наказ про скасування наказу голови Генічеського районного суду Херсонської області від 03.05.2012, на підставі якого позивача відраховано зі штату Генічеського районного суду Херсонської області; зарахувати ОСОБА_1 до штату Генічеського районного суду Херсонської області; внести відповідний запис у трудову книжку; копію наказу надіслати до ТУ ДСА в Херсонській області для здійснення відповідних розрахунків стажу та грошових виплат за час вимушеного прогулу та для залучення до особової справи судді.

07.09.2018 року позивач отримав відповідь голови Генічеського районного суду в якому, посилаючись на ст. 128 Конституції України, ч.2 ст.24 та п.4 ч. І ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також на позицію Вищої ради правосуддя та Державної судової адміністрації, (листи яких долучені до відповіді), голова суду вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в рішенні Верховного Суду не прописаний порядок та механізм його поновлення на роботі.

Позивач стверджує, що голова суду ухилився від вчинення дій щодо відновлення його порушених прав і така бездіяльність є протиправною та такою, що порушує конституційні права. Верховний Суд у своєму рішенні від 06.03.2018 чітко вказав, що задовольняючи вимоги, він здійснив повний захист порушеного права, тому, на думку позивача, він має бути поновлений на посаді відповідачем без додаткових звернень до будь-яких органів. На даний час позивач не має статусу судді, не працює в системі судових органів, а тому не є суб'єктом, відносно якого Вища рада правосуддя чи Державна судова адміністрація, відповідно до наданих їм Законом повноважень, можуть вчиняти певні дії. Стверджує, що мова не йде про його призначення на посаду судді, оскільки вже був призначений суддею в установленому Законом порядку, а йдеться - про відновлення його статусу, у зв'язку з визнанням-незаконними дій суб'єктів владних повноважень, які призвели до його незаконного звільнення з посади судді.

Зауважив, що наявність рекомендації Вищої ради юстиції від 24.01.2012р. не перешкоджала йому мати статус судді та здійснювати правосуддя до прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення, Як зазначено в рішенні Європейського суду-наявність рекомендації про звільнення не впливало на права позивача в контексті вимог ст..ст. 6 та 8 Конвенції.

Із вказаних підстав просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи наступним.

Чинними Законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про Вищу раду правосуддя», так само, як іншими нормативними актами не встановлено порядку поновлення судді на посаді внаслідок скасування рішення про його звільнення.

Згідно з частиною третьою ст. 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» у випадку скасування судом рішення Вищої ради правосуддя, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, Вища рада правосуддя розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно. Повторний розгляд справи здійснюється Вищою радою правосуддя у пленарному складі у порядку, визначеному статтею 49 цього Закону.

На підставі наведеного, відповідач прийшов до висновку, що питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді судді має бути вирішене у спосіб, встановлений чинним законодавством на даний час, тобто Вищою радою правосуддя, як єдиним компетентним органом повноважним приймати рішення щодо призначення суддів на посади. За відсутності спеціально передбаченого механізму поновлення судді на посаді саме Вища рада правосуддя має його визначити.

Стверджує, що наявність лише судового рішення, яким скасовано постанову Верховної ради України про звільнення судді із займаної посади не є достатньою підставою для прийняття у зв'язку з цим головою суду рішення про поновлення судді на посаді та зарахування його до штату, оскільки прийняття такого рішення виходить за коло повноважень голови суду визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, зазначає, що сам по собі лист голови суду Берлімової Ю.Г. від 07 вересня 2018 р. не є рішенням про відмову у вчиненні певної дії, а є відповіддю на звернення гр. ОСОБА_1, яку надано у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», а тому незгода з такою відповіддю не свідчить про порушення прав та інтересів заявника.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України відповідач вважає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладена в позовній заяві вимога позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій по поновленню ОСОБА_1 на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області (зарахування до штату суддів цього суду) та зобов'язання прийняти таке рішення є необгрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити. У задоволенні решти позовних вимог також слід відмовити, оскільки вони є похідними від першої вимоги (поновлення на посаді судді), та є такими, що заявлені передчасно, оскільки їх вирішення можливо і в добровільному порядку після прийняття Вищою радою правосуддя відповідного рішення по поновленню позивача на посаді судді.

Із вказаних підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Херсонській області не скористалась своїм правом подання пояснень щодо суті позовних вимог та своєї позиції у даній справі.

Розглянувши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 07 вересня 1996 року №814/96 «Про призначення суддів», ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області.

Постановою Верховної Ради України № 2613 -III від 05 липня 2001 року обраний суддею цього ж суду безстроково.

24 січня 2012 року Вища рада юстиції, розглянувши пропозицію члена Вищої ради юстиції Висоцької В.І., прийняла рішення про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення судді Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 з посади судді за порушення присяги.

Постановою Верховної ради України від 12.04.2012 року № 4638- VI, ОСОБА_1 звільнений з посади судді Генічеського районного суду за порушення присяги.

На виконання вищевказаної постанови Верховної Ради України, 03 травня 2012 р. головою Генічеського районного суду Херсонської області Калімбетом Л.І. було винесено наказ за № 3-1-2/14 від 03 травня 2012 р., згідно якого ОСОБА_1 відраховано зі штату Генічеського районного суду Херсонської області, та надано доручення на проведення повного розрахунку.

19 січня 2017 року Європейським Судом з прав людини ухвалено рішення у справі «Куликов та інші проти України» (заява №5114/09 та 17 інших, в тому числі і заява позивача №77810/12) (KULYKOV AND OTHERS v. UKRAINE (Аррlісаtіоnsnos. 5114/09 аnd 17 others - seeappendedlist), яким постановив, що Україна порушила стосовно позивача: пункт 1 статті 6 Конвенції у зв'язку з недотриманням принципів незалежності та безсторонності; статтю 8 Конвенції, якою кожному гарантується право на повагу до приватного і сімейного життя.

Згідно вимог частини 2 статті 44 Конвекції про захист прав людини і основоположних свобод рішення набуло статусу остаточного 19 квітня 2017 року.

06 березня 2018 р. Верховним Судом було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 було задоволено частково; визнано незаконною та скасовано Постанову Верховної Ради України від 12 квітня 2012 року № 4638-УІ в частині звільнення його з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги; відмовлено у задоволенні решти позовних вимог (щодо визнання неправомірними дій ВРУ по розгляду рішення ВРЮ від 24.01.2012р.).

31.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до голови Генічеського районного суду із заявою, в якій просив наступне :

1. На підставі рішення Верховного Суду від 06.03.2018р., яким визнано незаконною та скасовано постанову Верховної Ради України № 4638- VI в частині звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області у зв'язку з порушенням присяги видати наказ про скасування наказу голови Генічеського районного суду Херсонської області Калімбет Л.І. від 03.05.2012, на підставі якого мене відраховано зі штату Генічеського районного суду Херсонської області та зарахувати ОСОБА_1 до штату Генічеського районного суду Херсонської області.

2. На підставі вказаного наказу занести відповідний запис у мою трудову книжку, завірити його підписом керівника, або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт Закону.

3. Копію наказу надіслати до відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - територіального управління державної судової адміністрації в Херсонській області для здійснення відповідних розрахунків стажу та грошових виплат за час вимушеного прогулу та до сектору кадрової роботи для залучення до особової справи судді.

4. Визначити порядок надання Генічеському районному суду Херсонської області моєї трудової книжки для внесення до неї відповідних записів.

07 вересня 2018 р. за наслідком розгляду заяви головою Генічеського районного суду ОСОБА_1 надана відповідь про те, що оскільки у рішенні Верховного Суду відсутнє посилання на зобов'язання поновити ОСОБА_1 на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також відсутній акт компетентного органу про призначення його на посаду, тому підстав для зарахування його до штату суду не має.

Заявника повідомлено, що на звернення Генічеського районного суду Херсонської області щодо роз'яснення питань пов'язаних з його поновленням на роботі від Вищої Ради Правосуддя та Державної судової адміністрації України, були отримані відповіді щодо відсутності правових підстав поновлення ОСОБА_1 на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області (копії листів додані до відповіді на звернення).

З метою подальшого вирішення цього питання ОСОБА_1 запропоновано звернутися до Вищої ради правосуддя.

Не погодившись із такою відповіддю, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини стосуються відновлення статусу позивача як судді Генічеського районного суду Херсонської області.

Надаючи правову оцінку позиціям сторін у цій справі, суд застосовує наступні правові норми.

Питання діяльності суду та судді врегульовані Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII)

У той же час, чинними Законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про Вищу раду правосуддя», так само, як іншими нормативними актами не встановлено порядку поновлення судді на посаді внаслідок скасування рішення про його звільнення.

На сьогодні законодавчо визначені механізми призначення судді на посаду, звільнення судді із посади та припинення повноважень судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.

Стаття 112 Закону № 1402-VIII визначає загальні умови звільнення судді з посади, зокрема, суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.

Суд відмічає, що із часу прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 із посади судді Генічеського районного суду Херсонської області суттєво змінилось законодавство, що регулює питання призначення та звільнення судді.

Звільнення позивача із посади судді відбулось на підставі постанови ВРУ від 12.04.2012р., прийнятої на підставі подання, внесеного Вищою радою юстиції на підставі Рішення № 109/0/15-12 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги».

Разом із тим і ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Куликов та інші проти України» і Верховний Суд у рішенні від 06.03.2018р. надавали оцінку у тому числі і рішенню Вищої ради юстиції.

Зокрема Верховний Суд у рішенні від 06.03.2018р. зазначив «…Враховуючи висновки Європейського суду з прав людини, викладені у вищезазначеному рішенні «Куликов та інші проти України», зокрема, про порушення органами, які приймали рішення про звільнення позивача з посади судді, принципів незалежності та неупередженості, що саме по собі виключало можливість прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про визнання незаконною постанови Верховної Ради України від 12 квітня 2012 року №4638-УІ про звільнення позивача з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області у зв'язку з порушенням присяги судді…».

На сьогодні повноваження щодо звільнення судді належать Вищій раді правосуддя.

Повноваження Вищої ради правосуддя визначені Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII).

Так ч. 1 ст. 3 Закону № 1798-VIII визначено, що Вища рада правосуддя серед іншого вносить подання про призначення судді на посаду; ухвалює рішення стосовно порушення суддею чи прокурором вимог щодо несумісності; забезпечує здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження щодо судді; ухвалює рішення про звільнення судді з посади; ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; ухвалює рішення про переведення судді з одного суду до іншого, рішення про відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації; ухвалює рішення про припинення відставки судді; здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною третьою ст. 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» у випадку скасування судом рішення Вищої ради правосуддя, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, Вища рада правосуддя розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно. Повторний розгляд справи здійснюється Вищою радою правосуддя у пленарному складі у порядку, визначеному статтею 49 цього Закону.

Із наведеного слідує, що питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді судді має бути вирішене у спосіб, встановлений чинним законодавством на даний час, тобто Вищою радою правосуддя, як єдиним компетентним органом повноважним приймати рішення щодо призначення суддів на посади.

Разом із тим позивач не надав доказів звернення до Вищої ради правосуддя щодо відновлення його статусу судді.

Крім цього суд відмічає, що вимоги позивача про відновлення його статусу судді є наслідком скасування Верховним Судом постанови Верховної Ради України від 12 квітня 2012 року №4638-УІ в частині звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області у зв'язку з порушенням присяги судді.

ОСОБА_1 стверджує, що голова Генічеського районного суду Херсонської області безпідставно ухилився від вчинення дій щодо відновлення його порушених прав у зв'язку із наступним «…07.09.2018 року мною отримано відповідь голови Генічеського районного суду в якому, посилаючись на ст. 128 Конституції України, ч.2 ст.24 та п.4 ч.І ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також на позицію Вищої ради правосуддя та Державної судової адміністрації, (листи яких долучені до наданої мені відповіді), голова суду вважає мою заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в рішенні Верховного Суду не прописаний порядок та механізм мого поновлення на роботі…».

Із приводу цього суд зазначає, що процесуальні питання, пов'язані із виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовані розділом IV КАСУ.

Зокрема встановлення способу чи порядку виконання судового рішення визначені ст. 378 КАС України.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (ч. 1 ст. 378 КАС України).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Проте позивач не скористався своїм правом звернення до Верховного суду для встановлення способу або порядку виконання судового рішення.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання його вчинити дії, суд зазначає наступне.

Повноваження голови місцевого суду встановлені ч. 1 ст. 24 Закону № 1402-VIII, а саме: голова місцевого суду: 1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами; 2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду; 3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства; 4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв'язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ; 5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення; 6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду; 7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства; 8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду; 9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів; 10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Із аналізу даної норми слідує, що ч. 1 ст. 24 Закону «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що голова суду може видати відповідний наказ виключно на підставі акта про призначення на посаду або переведення. Судове рішення як такий акт не вказане.

Суд погоджується із відповідачем, що наявність лише судового рішення, яким скасовано постанову Верховної ради України про звільнення судді із займаної посади не є достатньою підставою для прийняття у зв'язку з цим головою суду рішення про поновлення судді на посаді та зарахування його до штату, оскільки прийняття такого рішення виходить за межі повноважень голови суду визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у голови Генічеського районного суду Херсонської області відсутні повноваження самостійно без відповідного акта видавати наказ на підставі п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону «Про судоустрій і статус суддів», його бездіяльність не може вважатись протиправною, відтак суд також позбавлений можливості зобов'язати відповідача вчинити дії, що не входять до його компетенції, визначеної ч. 1 ст. 24 Закону «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючу ту обставину, що позивач не звертався до Вищої ради правосуддя як органа, який повноважений приймати рішення щодо проходження суддею публічної служби, також не скористався своїм правом звернення до Верховного Суду про встановлення способу та порядку виконання рішення від 06.03.2018р., суд приходить до висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, які не можуть бути поновлені у межах даної справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 12.3