Справа № 822/1692/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1692/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

16 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року (головуючий суддя Шевчук О.П.) у справі №822/1692/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відмову у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням III групи інвалідності, яке викладене у листі №239/121/29/04 від 26.02.2018 року та висновку Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 16.02.2018 "Про призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію".

В обгрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на факт отримання ним під час проходження служби в органах поліції захворювання, що спричинило встановлення йому ІІІ групи інвалідності, зазначив про наявність у нього законного права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію".

Хмельницький окружний адміністративний суд, дійшовши висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та рішенням від 13 червня 2018 року позов задовольнив частково. Зокрема:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 22.02.2018 № 295, в частині скасування у пункті 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 16.11.2017 № 1952 абзацу щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_2, одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням III групи інвалідності, яке викладене у листі №239/121/29/04 від 26.02.2018;

- визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 16.02.2018 про відмову у призначені ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги;

- зобов'язано Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області вчинити дії щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІI групи, у порядку та розмірі, визначеному відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України № 4 від 11.01.2016, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення окружного суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Обгрунтовуючи власні доводи, апелянт зазначив про відсутність у статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» будь-яких положень, які б передбачали право поліцейського на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з встановленням йому інвалідності, при звільненні за власним бажанням, як то мало місце з позивачем. Зокрема, посилаючись на відсутність розширеного тлумачення даної норми, відповідач вважає, що оскільки підставою для звільнення позивача зі служби в Національній поліції було виявлене ним бажання, а не захворювання, внаслідок якого йому встановлено другу групу інвалідності, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків в ході розгляду даної справи.

Також, апелянтом зазначив про допущене судом першої інстанції неправомірне втручання у дискрецію суб'єкта владних повноважень, що прямо суперечить судовій практиці, оскільки рішення про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги прийнято без розгляду його заяви (рапорту) в межах Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку №4.

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, позивач - ОСОБА_2, проходив службу в органах Національні поліції.

Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області від 08.02.2016 року № 9 о/с позивач звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII (за власним бажанням) з 08.02.2016 року.

Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області від 29.04.2016 №71 о/с внесено зміни в наказ від 08.02.2016 № 9 о/с, згідно з якими слід вважати ОСОБА_2 звільненим з 05.04.2016 року.

13.04.2016 року позивачу встановлено ІІI групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою Хмельницької обласної МСЕК серії АВ №0720729.

16.11.2017 року позивач звернувся до ГУНП в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІI групи інвалідності на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII, до якої долучив необхідний пакет документів.

На підставі поданих позивачем документів ГУНП в Хмельницькій області було сформовано висновок від 16.11.2017 року про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 112 000,0 грн., який був затверджений начальником ГУНП в Хмельницький області та став підставою для видання 16.11.2017 року наказу № 1952 про виплату одноразової грошової допомоги у вказаному вище розмірі.

Разом з тим, здійснивши у 2018 році повторну перевірку документів, на підставі яких позивачу у 2017 році призначена одноразова грошова допомога, посадові особи ГУНП в Хмельницькій області сформували висновок від 16.02.2018 року про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.

Наказом від 22.02.2018 року № 295 "Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП щодо виплати одноразової грошової допомоги" начальник ГУНП в Хмельницькій області скасував пункт 1 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 16.11.2017 № 1952 в частині виплати ОСОБА_2, інваліду ІІI групи, одноразової грошової допомоги в сумі 112 000,00 грн.

Листом від 26.02.2018 року № 239/121/29/04 відповідач повідомив позивача про те, що в результаті перегляду матеріалів на виплату одноразової грошової допомоги та встановленням відсутності правових підстав для її виплати, передбачених статтею 97 Закону № 580-VIII, 16.02.2018 ГУНП в Хмельницькій області складений висновок про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги та виданий наказ від 22.02.2018 № 295 про скасування виплати одноразової допомоги, раніше призначеної наказом від 16.11.2017 № 1952.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що звільнення позивача за власним бажанням не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, що пов'язана з проходженням служби в органах поліції з дати встановлення втрати працездатності, яка зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" № 580 - VIII від 02.07.2015 року.

У зв'язку з прийняттям цього Закону Кабінет Міністрів України постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ та утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України.

Відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що звільнення позивача за власним бажанням не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням поліцейському інвалідності, що пов'язана з проходженням служби в органах поліції є необґрунтованим та не відповідає положенням Закону України "Про Національну поліцію", оскільки зміст частини 1 статті 97 зазначеного Закону вказує на вичерпний перелік випадків, за яких виникає право на виплату одноразової грошової допомоги. При цьому, розширеному тлумаченню дана норма Закону не підлягає.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 року (далі - Порядок №4).

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 року № 916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов'язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Разом з цим, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Так, пунктом 3 розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ зазначеного Порядку для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Зазначений висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пунктом 2 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ІІІ групи інвалідності позивач 16.11.2018 року звернувся до начальника ГУНП в Хмельницькій області з відповідною заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, до якої долучив необхідний пакет документів, визначений п. 5 розділу ІІІ Порядку № 4.

Відповідними працівниками ГУНП в Хмельницькій області вивчено даний пакет документів, наданих позивачем, та 16.11.2017 року складено висновок про призначення йому одноразової грошової допомоги.

16.11.2017 року керівництво ГУНП в Хмельницькій області на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» затвердило вказаний вище висновок.

На виконання п. 2 Розділу IV Порядку №4 керівником територіального органу поліції, у якому проходив службу позивач, 16.11.2017 року прийнято рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, шляхом видання відповідного наказу.

В подальшому, в зв'язку з наявністю випадків помилкових виплат одноразової грошової допомоги, матеріали усіх осіб, які подали заяви (рапорти) на виплату одноразової грошової допомоги, в тому числі і матеріали ОСОБА_2, були переглянуті. Зокрема, було виявлено, що у позивача відсутнє право на отримання такої допомоги, оскільки капітан поліції ОСОБА_2 старший інспектор-черговий Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області проходив службу в поліції до 05 квітня 2016 року та звільнений відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Вказане стало підставою для підготовки кадровим підрозділом відповідача відповідної довідки з інформацією стосовно відсутності у ОСОБА_2 підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, оскільки його звільнення відбулось не у зв'язку з захворюванням, що суперечить п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Перевіряючи матеріали ОСОБА_2 кадровим підрозділом встановлено, що позивачем в 08.02.2016 року подано рапорт на ім'я начальника ГУНП в Хмельницькій області із проханням звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням.

На підставі даного рапорту видано наказ ГУНП в Хмельницькій області № 9 о/с від 08.02.2016, згідно з яким капітана поліції ОСОБА_2 старшого інспектора-чергового Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, звільнено зі служби в Національній поліції за власним бажанням згідно пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

На переконання судової колегії, судом першої інстанції в ході ухвалення рішення від 13.06.2018 року безпідставно не надано належної правової оцінки факту подання позивачем 08.02.2016 року рапорту на ім'я начальника ГУНП в Хмельницькій області із проханням звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що незважаючи на встановлення позивачу 13.04.2016 року третьої групи інвалідності, його звільнення зі служби в поліції не відбулося внаслідок захворювання, у зв'язку з яким йому визначено інвалідність, що в повній мірі позбавляє його права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Наведені обставини у своїй сукупності дають підстави для висновку про правомірність дій Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області стосовно відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_2, у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 листопада 2018 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.