Справа № 826/9753/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2018 року №826/9753/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КРЕДИТ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві з позовом про скасування податкової вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КРЕДИТ» (далі також - позивач, ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м.Києві), в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у м.Києві від 27.04.2017 № 9097-17, якою визначено податковий борг в сумі 43 013,24 грн. та рішення ГУ ДФС у м.Києві від 27.04.2017 № 9097-17 про опис майна у податкову заставу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що стягнення з позивача податкової заборгованості у зв'язку з процедурою його ліквідації як банківської установи має відбуватися виключно в порядку, визначеному спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у письмовому запереченні на позов та його представник в судовому засіданні позовну заяву не визнали, вважаючи його безпідставним, оскільки при винесенні оспорюваних податкової вимоги та рішення діяли відповідно до вимог чинного податкового законодавства.

В установленому порядку суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2017 ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» отримало податкову вимогу ГУ ДФС у м.Києві від 27.04.2017 № 9097-17 та рішення від 27.04.2017 № 9097-17 про опис майна у податкову заставу, якими визначено податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі основного платежу 43 013,24 грн., та про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності відповідача.

Зазначені вимога та рішення позивачем оскаржено в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.06.2017 № 13581/6/99-99-17-01-15 вищевказану скаргу ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищевказаними податковою вимогою та рішенням ГУ ФС у м.Києві, позивач звернувся до суду із позовною заявою, при розгляді якої суд виходить із наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з пунктами 59.1, 59.3 та 59.4 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Статтею 89 Податкового кодексу України врегульовано питання виникнення права податкової застави.

За змістом статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковим кодексом України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи.

Податковий кодекс України не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Постановою Правління Національного банку України від 07.04.2016 № 241 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ТК КРЕДИТ» у вказаного банку відкликано банківську ліцензію Національного банку від 07.11.2011 № 82 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій від 07.11.2011 № 82.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі вищезазначеної постанови Правління Національного банку України прийнято рішення від 08.04.2016 № 493 «Про початок процедури ліквідації АТ КБ «ТК КРЕДИТ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з указаним рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації АТ КБ «ТК КРЕДИТ» з 08.04.2016 до 07.04.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ КБ «ТК КРЕДИТ» та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ КБ «ТК КРЕДИТ», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Податкова вимога № 9097-17 та рішення про опис майна у податкову заставу № 9097-17 відповідно складені відповідачем 27.04.2017, тобто вже після відкликання банківської ліцензії та початку процедури ліквідації ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» та поширення стосовно ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За змістом частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону (частина 3 вказаної статті).

Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним і пріоритетним відносно Податкового кодексу України у правовідносинах стягнення заборгованості з банків, в яких введено тимчасову адміністрацію та процедуру ліквідації.

Таким чином, стягнення податкової заборгованості з такого банку має відбуватися виключно в порядку спеціального законодавства, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на зазначене до позивача не могли бути застосовані положення Податкового кодексу України щодо погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу, зокрема, положення статей 59, 89 Податкового кодексу України, та відповідно, були відсутні підстави для прийняття податкової вимоги від 27.04.2017 № 9097-17 та рішення від 27.04.2017 № 9097-17 про опис майна в податкову заставу. Відтак, вищевказані податкова вимога та рішення відповідача є протиправним та підлягають скасуванню судом.

Враховуючи викладене у сукупності, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 200,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 03.08.2017 та 15.08.2017.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати в розмірі 3 200,00 грн.

Керуючись статтями 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ТК КРЕДИТ» (01054, м.Київ, вул.Дмитрівська, 18/24, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (04655, м.Київ, вул.Шолуденка, буд. 33/19, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною і скасувати податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві від 27.04.2017 № 9097-17.

3. Визнати протиправним і скасувати рішення ДФС у м.Києві про опис майна у податкову заставу від 27.04.2017 № 9097-17.

4. Стягнути на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ТК КРЕДИТ» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень нуль коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко