Справа № 480/3973/18
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 р. Справа № 480/3973/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,

представника позивача - Хащини Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Прокуратури Сумської області до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2018 року позивач, прокуратура Сумської області, звернувся до суду з позовом, який його представник підтримав у судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.09.2018 р. на прокуратуру накладений штраф у розмірі 5100 грн. в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Зарічним районним судом м.Суми 07.05.2018 про зобов»язання прокуратури Сумської області видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату для перерахування пенсії. Як зазначено в постанові, підставою для застосування штрафу стало невиконання боржником рішення суду на день винесення постанови.

Позивач не погоджується з постановою, просить визнати її протиправною та скасувати, зазначаючи, що ним вживалися заходи та вчинялися дії, спрямовані на виконання рішення суду, зокрема прокуратурою області 10.08.2018 року видано довідку у відповідності до рішення суду та направлено її стягувачу. Тобто рішення суду виконане в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, відзиву на позовну заяву не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Зарічного районного суду м.Суми від 10.03.2016 р., частково зміненим Харківським апеляційним адміністративним судом у справі №591/6659/17 задоволено позов ОСОБА_2 до прокуратури Сумської області, зобов'язано прокуратуру Сумської області видати уточнену довідку про заробітну плату для перерахування пенсії згідно із зазначеними у довідці №57-зп-16 від 15 березня 2016 року складовими заробітної плати, вказавши в частині складової заробітної плати «доплати за вислугу 20 і більше років на посадах прокурора-криміналіста та слідчих органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №232 від 21 лютого 1996 року 100% пенсії в сумі 15220 грн». Виконавчий лист, виданий на підставі судових рішень звернутий для організації примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 18.07.2018 року відкрите виконавче провадження №56785497 ( а.с.10-11).

На виконання рішення суду прокуратурою Сумської області 10.08.2018 року видана довідка про заробітну плату ( а.с.12), яка направлена стягувачу та отримана ним 13.08.2018 року ( а.с.14,15).

15.08.2018 року державним виконавцем направлена боржнику вимога про негайне виконання судового рішення ( а.с.16) , 27.09.2018 року винесена постанова про накладення на прокуратуру Сумської області штрафу у розмірі 5100 грн. ( а.с.22-23).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб»єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII).

Згідно ст.1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов'язок по примусовому виконанню рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник повинен вчинити певні дії визначений ст.63 Закону № 1404-VIII, частина перша якої передбачає, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Відповідно до частини другої цієї статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст.75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен був встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов»язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов»язків. Зокрема, частиною 1 ст.18 Закону передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 цієї статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. При цьому, відповідно до п.6 ч.5 ст.19 Закону № 1404-VIII боржник зобов»язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Водночас, у постанові про накладення штрафу державним виконавцем взагалі не наведені мотиви та не зазначені підстави прийняття такого рішення, причини невиконання рішення суду та питання щодо їх поважності взагалі не досліджувались державним виконавцем.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.09.2018 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 269, 271, 287, 293, 295, КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Прокуратури Сумської області ( вул..Герасима Кондратьєва, 33 м.Суми, 40021, ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ( вул..Городецького, 13 м.Київ, 01001, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.09.2018 року у виконавчому провадженні №56785497 про накладення штрафу на прокуратуру Сумської області у розмірі 5100 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах