Справа № 1340/4726/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4726/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Державного підприємства Міністерства оборони України Монтажник-Львів про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Львівській області (далі позивач, ГУ ДФС у Львівські області) до Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» (далі відповідач, ДП МО України «Монтажник-Львів») про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, кошти у розмірі 547662, 76 грн.

Посилається на те, що відповідач включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку в органах доходів і зборів та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Станом на 1 жовтня 2018 року податковий борг відповідача становить 547662, 76 грн. Позивач зазначив, що вказаний податковий борг виник у звязку із несплатою у встановлений законом строк узгоджених грошових зобовязань по податку на додану вартість, податку на доходи з фізичних осіб, податку на прибуток, земельного податку з юридичних осіб. Сума податкової заборгованості є узгодженою, добровільно у встановлені законом строки до бюджету не сплачена. Вжиті позивачем до відповідача заходи не призвели до погашення такого зобовязання, тому позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, подав 31.10.2018 заяву про визнання позову в повному обсязі, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 6 листопада 2018 року судом протокольною ухвалою закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши представника позивача, зясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ДП МО України «Монтажник-Львів» зареєстроване як юридична особа 21.07.2000 за № 0002559, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, 11; ).

Як видно з облікової картки платника податків та довідки про суму заборгованості, станом на 01.10.2018 податковий борг відповідача перед бюджетом становить 547662, 76 грн, який складається з:

- земельного податку з юридичних осіб у розмірі 48763,4 грн (основний платіж - 42222, 09 грн, штрафні санкції - 388, 22 грн, пеня 6153, 09 грн);

- податку на прибуток у розмірі 84981, 47 грн (основний платіж за актом документальної перевірки 60348, 09 грн, штрафні санкції 15107, 00 грн, пеня 9526, 38 грн);

- податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 148433, 86 грн (основний платіж за актом документальної перевірки 98955, 91 грн, штрафні санкції 49477, 95 грн);

- податку на додану вартість у розмірі 265484, 03 грн (основний платіж 211563, 00 грн, основний платіж за актом документальної перевірки 16543, 00 грн, штрафні санкції 12462, 39 грн, пеня 24915, 64 грн);

На підставі долучених до позову документів суд встановив, що вказана податкова заборгованість у ДП МО України «Монтажник-Львів» виникла:

1) по земельному податку з юридичних осіб на підставі:

- податкової декларації з плати за землю за 2015 рік - залишок несплаченої суми за вересень - грудень - 3 274,60 грн;

- податкової декларації з плати за землю за 2016 рік- 14 077,42 грн.;

- податкової декларації з плати за землю за 2017 рік - 14 922,07 грн.;

- податкової декларації з плати за землю за 2018 рік (за січень - серпень) - 9948,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 15.12.2015 № НОМЕР_1 на суму 170,00 грн, винесеного на підставі акта перевірки від 15.12.2015 №1816/1504/31073938;

- податкового повідомлення-рішення від 15.12.2015 № на суму 218,22 грн, винесеного на підставі акта перевірки від 15.12.2015 №1817/1504/31073938;

згідно зворотного боку облікової картки пеня па суму - 6 153,09 грн.

2) податку на прибуток підприємств на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 22.10.2015 № на суму 75 536,00 грн (основний платіж - 60 429,00 грн., штрафна санкція 15 107,00 грн.), винесеного на підставі акта перевірки від 07.10.2015 №1453/13-03-22-04-13/31073938 - залишок несплаченої суми - 75 455,09 грн;

згідно зворотного боку облікової картки пеня на суму 9 526,38 грн.

3) податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 22.10.2015 № на суму 148 433,86 грн., винесеного на підставі акта перевірки від 07.10.2015 №1453/13-03-22-04-13/31073938.

4) податку на додану вартість на підставі:

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.10.2015 на суму - 27 599,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.11.2015 на суму - 5 773,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2016 на суму - 16 308,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 22.02.2016 на суму - 1 373,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18.03.2016 на суму - 1 346,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.04.2016 на суму - 2 493,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.05.2016 на суму - 3 260,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 21.06.2016 на суму - 3 576,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.07.2016 на суму - 3 621,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18.08.2016 на суму - 2 719,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 16.09.2016 на суму - 3 099,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.10.2016 на суму - 6 259,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18.11.2016 на суму - 4 279,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.12.2016 на суму - 5 512,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 17.01.2017 на суму - 7 084,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 17.02.2017 на суму - 3 579,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.03.2017 на суму - 5 183,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.04.2017 на суму - 6 812,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 22.05.2017 на суму - 6 977,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.06.2017 на суму - 6 627,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.07.2017 на суму - 5 597,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 17.08.2017 на суму - 6 098,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.09.2017 на суму - 6 430,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.10.2017 на суму - 7 209,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.11.2017 на суму 6 463,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.12.2017 на суму - 9 033,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 22.01.2018 на суму - 9 376,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.02.2018 на суму - 8 076,00 грн.

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.03.2018 на суму - 11613,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18.05.2018 на суму - 6 236,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18.05.2018 на суму - 1 528,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.06.2018 на суму - 3 375,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.08.2018 на суму - 2 503,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.09.2018 на суму - 4 547,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 22.10.2015 № на суму 20 679,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 23.02.2015 № на суму 182,84 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 06.01.2016 № на суму 7 589,12 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 06.07.2016 № на суму 44,57 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 04.05.2018 № на суму 170,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 26.06.2018 № а суму 339,86 грн;

- згідно зворотного боку облікової картки пеня на суму 24 915,64 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем грошових зобов'язань ДПІ у Залізничному районі м. Львова виставлено податкові вимоги від 16.12.2008 № 1/1103 та від 21.01.2009 № 2/130, які було вручено головному бухгалтеру ОСОБА_2, що підтверджується підписом на таких податкових вимогах.

Докази, які б підтверджували, що згадані податкові вимоги чи податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржувалися в справі відсутні, відповідно, визначені зобов'язання є узгодженими.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Разом з тим, вищевказані податкові повідомлення-рішення вручені відповідачу та в адміністративному або судовому порядку не оскаржувались.

Відтак, суми грошових зобовязань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу у відповідності до підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу України, позивач надіслав на адресу відповідача податкові вимоги від 16.12.2008 № 1/1103 та від 21.01.2009 № 2/130. Проте, з моменту виставлення податкових вимог, податковий борг ДП МО України «Монтажник-Львів» не було погашено.

Згідно з п.п.95.1, 95.2 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право органу державної податкової служби звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що заборгованість у розмірі 547662, 76 грн ДП МО України «Монтажник-Львів» у встановлені законом строки не сплачено, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду справи не надано, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з рахунків відповідача та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість до бюджету кошти в сумі 547662, 76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами частини четвертої статті 47 КАС України визначено, що відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

Згідно з положеннями частини першої статті 189 КАС України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог (ч. 4 ст. 189 КАС України).

Частиною п'ятою статті 189 КАС України, яка кореспондується із частиною шостою статті 47 цього Кодексу, визначено, що суд не приймає визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідач погоджується із пред'явленими у даному позові вимогами, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать закону і не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відтак, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем даного позову та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позивачем таких витрат не понесено (експертизи не призначались, свідків не залучено), судові витрати з відповідача стягувати не слід.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Державного підприємства Міністерства оборони України Монтажник-Львів (79039, м. Львів, вул. Шевченка, 11, ), відкритих у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до бюджету кошти для погашення податкового боргу в сумі 547662 (пятсот сорок сім тисяч шістсот шістдесят дві) грн 76 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2018.

Суддя Р.М. Брильовський