Справа № 0540/7044/18-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року справа №0540/7044/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Геращенка І.В., Компацієць І.Д., секретаря судового засідання Святодух О.Б., за участю представника відповідача Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 р. у справі № 0540/7044/18-а (головуючий І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ю-8161-17 від 06.06.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Жовтневе" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просило, визнати протиправною та скасувати вимогу № Ю-8161-17 від 06.06.2018 року (а.с.4-8)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року відмовлено в задоволені позовних вимог (а.с.120-122).

Позивач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що зареєстрованим місцезнаходженням позивача була територія проведення антитерористичної операції, отже, позивач відповідно до пункту 9-4 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) звільняється від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Також, позивач зазначає, що на час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій у відповідності до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII), не приймався (а.с.127-130).

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник позивача у судове засідання не з'явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ЖОВТНЕВЕ", знаходиться на податковому обліку у Мар'їнській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, в якості платника податків та інші обов'язкових платежів, зокрема єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зареєстроване місцезнаходження: 85651, Донецька область, Мар'їнський район, село Єлизаветівка, вул Центральна, будинок 39, корпус А (а.с.18-22).

Господарську діяльність позивач здійснює на адміністративній території Мар'їнського району Донецької області.

06 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято вимогу №Ю-8161-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 31 травня 2018 року у сумі 1404495,65 грн (а.с.9).

Сума боргу по спірній вимозі становить 1404495,65 грн., яка складається із недоїмки - 1235964,27 грн., штрафів - 21418,63 грн., та пені - 147112,75 грн.

23 червня 2018 року позивач звернувся зі скаргою на вказану вимогу до ДФС України в Донецькій області (а.с.13).

Рішенням про результати розгляду скарги ДФС України від 25 липня 2018 року №24514/6/99-99-11-02-02-25 вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування залишено без змін, а скаргу СТОВ "ЖОВТНЕВЕ" залишено без задоволення (а.с.14-16).

Відповідно до Сертифіката № 6110 Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 05.04.2016 року № 449/05.0-4, позивачу засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо обов'язку платника податків, а саме сплати податків і зборів в строки та у розмірах встановлених нормативно-правовими актами: Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень. Вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року в строки до 20 числа наступного за звітним. Період форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01 червня 2014 року, тривають на 05 квітня 2016 року (а.с.10).

Позивач звертався до Марїнської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області з заявою № 21 від 17.02.2017 року в порядку п.9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI, в якій просив списати недоїмку, що виникла в період з травня 2014 року по грудень 2015 року (а.с.12).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що наявність у позивача сертифікату на реалізацію пунктів 100.4-100.5 статті 100 ПК України не є підставою для несплати податкових зобов'язань, та не є обставиною, що звільняє платника податку від відповідальності за несплату узгоджених грошових зобов'язань, а лише засвідчує факт, який повинен братись до уваги контролюючим органом для надання платникові розстрочення/або відстрочення сплати таких зобов'язань (у разі прийняття відповідного рішення) через обставину непереборної сили.

Суд апеляційної інстанції з зазначеним висновком суду першої інстанції не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону № 2464-VI, Законом № 1669-VII та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI, на платника єдиного внеску покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ, зокрема частиною 8 зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 1 частини 10 статті 9 Закону № 2464-VI, днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до ст. 25 Закону № 2464, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (абз. 1 ч. 4).

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом (абз. 2 ч. 4)..

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею (абз. 3 ч. 4).

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абз. 4 ч.4).

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (абз. 9 ч.4).

За частиною 5 ст. 25 Закону № 2464, вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Матеріали справи свідчать, що за вимогою відповідача позивач станом на 31 травня 2018 року має заборгованість у сумі 1404495,65 грн.

Спірним питанням є правомірність прийняття вимоги у зв'язку зі звільненням платника єдиного внеску від виконання обов'язків, визначених статтею 6 Закону № 2464 на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 Закону № 1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» (далі - Указ № 405) та датою набрання чинності Указом Президента України «Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України».

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу № 405.

Станом на момент прийняття спірної вимоги, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, не закінчилась.

Підпунктом б пункту 8 статті 14-1 Закону № 1669-VII розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI було доповнено пунктом 9-3 такого змісту: «9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464-VI за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VII , де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Законом України від 02.03.2015 № 219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 2-3, ст. 11; 2014 р., № 44, ст. 2040) внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 9-4.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 виключено.

Таким чином, положення пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а змін безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п. 9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

На теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції Закону № 2464-VI пункту 9-4 розділу VIII прийнято не було.

Положення пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI на час прийняття оскаржуваної вимоги були чинні.

Таким чином, факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VI.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено село Єлизаветівка Мар'їнський район Донецька область, яке є зареєстрованим місцем проживання позивача.

Також, село Єлизаветівка Мар'їнського району Донецької області, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р.

Отже, позивач зареєстрований у селі Єлизаветівка Мар'їнського району Донецької області, перебував на обліку у Мар'їнській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, тобто, як і ОДПІ, перебуває на території, де проводиться антитерористична операція.

Аналіз вищенаведених обставин свідчить, що позивач звільняється від виконання зобов'язань платника єдиного внеску встановлених частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом 1 частини 2 цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Як вбачається з матеріалів справи спірна вимога сформована 06 червня 2018 року щодо загальної суми боргу станом на 31 травня 2018 року відповідно до статті 25 Закону № 2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення. Положеннями абзацу 1 частини 1 цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Суд зазначає, що приписи Законів № 1669 та № 2464-VІ не скасовують обов'язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), а надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року справа К/9901/188/17 (812/505/17).

Отже, відсутність (відстрочення в силу закону) обов'язку своєчасно та в повному обсязі сплачувати внески у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, унеможливлює застосування до таких платників заходів впливу, а саме складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги.

Крім того, матеріали справи підтверджують, що відповідачем при формуванні вимоги невірно визначено суму боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 31 травня 2018 року.

Також, суд зазначає, що приписи п. 9-4 розділу VIII цього Закону № 2464-VI передбачають звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Указом Президента України від 30 квітня 2018 року № 116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях" (додається, для службового користування).

Відповідно до Наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України "Про початок операції Об'єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей" розпочато операцію Об'єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об'єднаних сил.

Операцію Об'єднаних сил на даний час не припинено.

За статтею 1 Закону № 1669 визначено датою закінчення антитерористичної операції є датою набрання чинності Указом Президента України «Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України».

Указ Президента України «Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України», на даний час не приймався. Крім того, загальновідомими обставинами є те, що на теперішній час бойові дії на території Донецької та Луганської області тривають.

Суд вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що наявність у позивача сертифікату на реалізацію пунктів 100.4-100.5 статті 100 ПК України не є підставою для несплати податкових зобов'язань, та не є обставиною, що звільняє платника податку від відповідальності за несплату узгоджених грошових зобов'язань, з огляду на відсутність такої умови, як наявність сертифікату, для звільнення від відповідальності у нормі прямої дії пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ, яка є спеціальною у розумінні статті 2 цього Закону. Потреба в цьому сертифікаті виникне при визнанні безнадійної недоїмки та її списанні, як і зазначено судом першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 листопада 2018 року справа К/9901/37503/18 (№805/3707/16-а).

Таким чином, вимога від 06.06.2018 року № Ю-8161-17 про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до викладеного, у зв'язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального прав, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення та прийняття постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати підлягають розподілу.

Керуючись ст.139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 р. у справі № 0540/7044/18-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 р. у справі № 0540/7044/18-а - скасувати.

Позовні вимоги Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе" - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2018 року № Ю-8161-17 на суму 1404495,65 грн., прийняту Головним управлінням ДФС у Донецькій області.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) (, місцезнаходження: 87526, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114) на користь Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе" (, місцезнаходження: 85651, Донецька область, Мар'їнський район, село Єлизаветівка, вул Центральна, будинок 39, корпус А) судовий збір у розмірі 52668 (п'ятдесят дві тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 59 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 20 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць