Справа № 1540/3958/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3958/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі по тексту відповідач або ГУПФУ в Одеській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01 січня 2018 року раніше призначеного позивачу основного розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01 січня 2018 року здійснити перерахунок пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з довідкою Одеського обласного військового комісаріату за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, а саме з врахуванням посадового окладу в розмірі 7 750,00 грн., окладу за військовим званням в розмірі 1 410,00 грн. та надбавки за вислугу років в розмірі 4 580,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01 січня 2018 року та до часу припинення відповідного права або зміни законодавства виплачувати позивачу пенсію, призначену йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з довідкою Одеського обласного військового комісаріату за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, а саме з врахуванням посадового окладу в розмірі 7 750,00 грн., окладу за військовим званням в розмірі 1 410,00 грн. та надбавки за вислугу років в розмірі 4 580,00 грн.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача заборгованість по пенсії, яка виникла у зв`язку із зменшенням з 01 січня 2018 року раніше призначеного основного розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року до дати початку виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії з 80% відповідних сум грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є військовим пенсіонером, знаходиться на обліку у Відділі пенсійного забезпечення військовослужбовців ГУПФУ в Одеській області та починаючи з 30 червня 2000 року отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На момент виходу на пенсію позивач мав 30 років вислуги у лавах Збройних сил. Відповідно з врахуванням положень пункту «а» ст. 13 Закону « 2262-XII» у період до 01 січня 2018 року відповідач виплачував позивачеві пенсію, основний розмір якої становив 80% від відповідних сум грошового забезпечення, які мають бути враховані у складі пенсії. У зв`язку зі зміню та збільшенням розмірів деяких видів грошового забезпечення, які мають бути враховані у складі пенсії позивача, у травні 2018 року на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21 лютого 2018 року, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача за період починаючи з 01 січня 2018 року. Відповідач вирахував, що починаючи з 01 січня 2018 року, основний розмір пенсії позивача має становити 70% від відповідних сум грошового забезпечення, які мають бути враховані у складі пенсії позивача. Позивач погоджується зі здійсненим відповідачем перерахунком пенсії позивача проведеним ним з 01 січня 2018 року, в частині врахування збільшених розмірів складових грошового забезпечення, які мають бути враховані у складі пенсії (зокрема: посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років). Натомість позивач не погоджується зі здійсненим відповідачем перерахунком пенсії позивача, проведеним ним з 01 січня 2018 року, в частині зменшення основного розміру пенсії позивача з 80% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення. 10 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача зі відповідною заявою, у якій просив здійснити перерахунок та подальшу виплату пенсії з врахуванням основного розміру пенсії позивача. У відповідь на заяву відповідач повідомив, що перерахунок пенсії був проведений правомірно та згідно норм діючого законодавства.

Ухвалою судді від 08 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання призначено на 04 вересня 2018 року о 10 годині 00 хвилин.

17 серпня 2018 року представником відповідача, через канцелярію суду, подано відзив на позов (вхід. № 24106/18 від 17.08.2018 року), відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись в цілому на те, що перерахунок пенсії позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року було проведено з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 70%, оскільки 01.04.2014 року набрав чинності Закон України № 1166-VII від 27.03.2014 року «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні». Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції зі змінами згідно Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). З огляду на вказане положення Закону згідно розрахунку пенсії позивача станом на 01.01.2018 року у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення діючих військовослужбовців зазначено основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення. Таким чином, вказане обмеження застосовано відповідачем згідно прямого положення законодавства.

27 серпня 2018 року позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив (вхід. № 24881/18 від 27.08.2018 року), відповідно до якого позивач не визнає жодних заперечень щодо обставин та правових підстав, наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву, та наполягає на тому, що заперечення відповідача є безпідставними та не мають враховуватися судом під час розгляду справи.

04 жовтня 2018 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче засідання на 10 жовтня 2018 року о 09 год. 30 хв.

В судовому засіданні 10 жовтня 2018 року судом витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію листа № 1743/С-11 від 23.07.2018 року а також оригінали з наступним їх поверненням або належним чином засвідчені копії матеріалів, які знаходяться в пенсійній справі ОСОБА_1 . Наступне судове засідання призначено на 06 листопада 2018 року о 14 год. 00 хв.

В судовому засідання 06 листопада 2018 року судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06 листопада 2018 року о 14 год. 00 хв.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача, через канцелярію суду подав відзив на адміністративний позов, в якому виклав прохання розглядати справу без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (а.с. 59).

З урахуванням зазначених обставин, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач з 30 червня 2000 року отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відповідно до розрахунку на пенсію за вислугу періодів служби видану Одеським обласним військовим комісаріатом 06.09.2000 року (а.с. 14).

Згідно довідки Одеського обласного військового комісаріату № ЮО98442 від 04 квітня 2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, розмір посадового окладу позивача, окладу за військовим званням (підполковник), надбавки за вислугу років, складає: посадовий оклад - 7 750,00 грн.; оклад за військовим званням (підполковник) - 1 410,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 4 580,00 грн.; усього - 13 740,00 грн. (а.с. 20).

Відповідно до довідки про перерахунок пенсії від 25 березня 2016 року, основний розмір пенсії позивача - 80% грошового забезпечення (вислуга років 30) у розмірі - 2 904,00 грн. (а.с. 15).

Як вбачається з довідки про перерахунок пенсії з 01 травня 2018 року основний розмір пенсії позивача складає - 70% грошового забезпечення (вислуга років 30) у розмірі - 9 618,00 грн. (а.с. 16).

Не погодившись з вказаним перерахунком пенсії, 10 липня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою та просив відповідача з 01 січня 2018 року здійснити перерахунок та подальшу виплату пенсії з урахуванням основного розміру пенсії позивача як і раніше (до проведення перерахунку у травні 2018 року) 80% відповідних сум грошового забезпечення, які мають бути враховані у складі пенсії.

У відповідь на вказану заяву відповідач листом від 23.07.2018 року (вих. № 1743/С-11) повідомив позивача, що Законом України № 1166-VII від 27.03.2014 року Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні внесено зміни, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 103 від 21 лютого 2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб перерахунок раніше призначених пенсій здійснено за нормами законодавства, що діє на момент перерахунку. На підставі довідки про розмір грошового забезпечення, за нормами чинними на 01.03.2018 року, наданої Одеським обласним військовим комісаріатом, позивачу здійснено перерахунок пенсії виходячи з 70% суми грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі 7 750,00 грн., окладу за військовим званням - 1 410,00 грн. та надбавки за вислугу років - 4 580,00 грн. Пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства (а.с. 13).

Позивач, вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення протиправним звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року (далі - Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, згідно пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, що була чинною на момент призначення пенсії), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Враховуючи те, що позивач був звільнений з військової служби і має 30 років вислуги для призначення пенсії, та з урахуванням встановленого на день призначення пенсії частиною 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ обмеження максимального розміру пенсії 85 відсотками відповідних сум грошового забезпечення, позивачу було призначено після звільнення та виплачувалась пенсія за вислугу років у розмірі 80 відсотків грошового забезпечення.

У дану статтю Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ від 27.03.2014 року (далі Закон № 1166-VІІ) також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Таким чином, законодавча зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 85% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення та здійснення виплати позивачу пенсії згідно положень законодавства.

Разом з тим, відповідач перерахував пенсію позивачу, однак, розмір перерахованої пенсії визначив з 70% грошового забезпечення, незважаючи на те, що її розмір обчислювався з 80% грошового забезпечення.

Суд наголошує, що внесені Законом № 1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Приписами частини першої статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом закон зворотної сили не має, а тому норми частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ поширюється на відносини, які виникли після набуття чинності Закону № 1166-VІІ.

Таким чином, відповідачем не доведено підстави визначення розміру пенсії 70% від грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Одночасно, суд зауважує, що рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ від 27.03.2014 року зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 27.02.2018 року у справі № 642/3284/17, від 31.01.2018 року у справі № 523/4930/15-а, від 03.04.2018 року у справі № 175/1665/17, від 24.04.2018 року у справі № 686/12623/17.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Більше того, будь-якими нормативно-правовими актами, що регулюють питання призначення та перерахунку пенсій військовослужбовців, в тому числі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року, та іншими не передбачається зменшення розміру раніше призначеної в розмірі 80% грошового забезпечення пенсії позивача (в тому числі під час проведення перерахунків пенсії) у разі внесення змін до законодавства у майбутньому шляхом зменшення величини максимального розміру пенсії за вислугу років.

Згідно статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Перерахунок пенсій осіб, звільнених з військової служби, здійснюється відповідно до розділу VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та безпосередньо до статті 63 цього розділу вказаного Закону, якою встановлено наступне.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєно чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

Отже, статтею 63 не передбачено зменшення розміру пенсії, обчисленого у відсотках грошового забезпечення в залежності від вислуги років військовослужбовця, під час проведення чергового перерахунку пенсії внаслідок законодавчого зменшення максимального розміру пенсій за вислугу років, яке відбулося після звільнення військовослужбовця зі служби та призначення і виплати йому пенсії.

Аналогічно, не містять відповідних норм щодо зменшення розміру раніше призначеної пенсії під час проведення її перерахунку і інші нормативно-правові акти, якими регламентований порядок перерахунку пенсії, зокрема Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, постанова Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року.

В свою чергу, статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу (до категорії яких належить позивач) при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 13 цього Закону визначаються розміри пенсії за вислугу років у відсотках від грошового забезпечення військовослужбовця.

Процедури призначення та перерахунку пенсій різні за змістом, нормативним регулюванням і механізмом їх проведення.

З огляду на положення статті 19 Конституції України відповідач не має права діяти на підставі власних міркувань, а зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, призначена та виплачувана до прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про проведення перерахунку пенсій (постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року) позивачу довічна пенсія за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення не підлягає зменшенню під час проведення перерахунку його пенсії у випадку зміни видів чи розмірів грошових виплат відповідної категорії військовослужбовців, які відбулися після призначення пенсії, адже це не передбачено законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при проведенні перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року протиправно з 01.01.2018 року зменшено розмір пенсії позивача за вислугу років з 80 процентів на 70 процентів грошового забезпечення.

Також у позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача з 01.01.2018 року та до часу припинення відповідного права або зміни законодавства виплачувати позивачу пенсію, призначену йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з довідкою Одеського обласного військового комісаріату за нормами, чинними на 01.03.2018 року, а саме з врахуванням посадового окладу в розмірі 7 750,00 грн., окладу за військовим званням в розмірі 1 410,00 грн. та надбавки за вислугу років в розмірі 4 580,00 грн.

Суд вважає зазначену вимогу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому невідомо. Способи захисту порушеного права не абстрактні і формулюються позивачем як завгодно, а визначені виключно законом. Тому, якщо законом не передбачено такого способу захисту права «як заборонити органу управління вчиняти певні дії в майбутньому», то у задоволенні такої позовної вимоги суду слід відмовити. При цьому виходити за межі позовних вимог і застосувати інший спосіб захисту порушеного права не заявлений позивачем суд не має права. Навіть якщо порушення права позивача очевидне, як зазначено у постанові Верховного Суду України у справі № 6-951цс16 від 24 травня 2017 року.

Таким чином, суд не може задовольняти абстрактні вимоги позивача, щодо нібито порушення його права у майбутньому, факт наявності якого не може бути доведено.

Також позивач просить рішення у даній справі допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позивачем вимоги про стягнення суми пенсії не заявлялися, тому правові підстави для застосування вказаних норм - відсутні.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01.01.2018 року основного розміру його пенсії за вислугу років при її перерахунку з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2018 року у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення є обґрунтованими, а тому позов належить до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01.01.2018 року раніше призначеного ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» основного розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, яка виникла у зв`язку із зменшенням з 01 січня 2018 року раніше призначеного основного розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року до дати початку виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення, згідно з довідкою Одеського обласного військового комісаріату, а саме з врахуванням посадового окладу в розмірі 7 750,00 грн., окладу за військовим званням в розмірі 1 410,00 грн. та надбавки за вислугу років в розмірі 4 580,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов