Справа № 821/596/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/596/18

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання - Грабового В.О.,

за участю представника апелянта Балихіної В.В.,

представника позивача Віштал Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 березня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" звернулось до суду з адміністративним позовом до Херсонської митниці ДФС України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської митниці ДФС № UA508070/2018/000021/2 від 12.03.2018 року про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Комерційна фірма Строй Мастер" зазначила, що митниця протиправно, незважаючи на наявність усіх документів, прийняла рішення про коригування митної вартості. Товариство зазначило, що оскаржуване рішення відповідача не містить передбачених законодавством підстав для невизнання заявленої позивачем митної вартості товару. При цьому вказівка митниці в рішенні на те, що декларантом не надано страхові документи, документи, що містять інформацію про вартість страхування, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, транспортні документи жодним чином не спростовує митної вартості, яка була заявлена декларантом, та, відповідно, не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару. У зв'язку з викладеним, у відповідності до вимог ч.3 ст.53 МК України, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості та усунення виявлених розбіжностей. Проте, надані документи не дали можливості митному органу остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року позовна заява задоволена. Визнано протиправним та скасовано рішення Херсонської митниці Державної фіскальної служби України № UA508070/2018/000021/2 від 12.03.2018 про коригування митної вартості товарів.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначає, що у поданих позивачем документах для підтвердження митної вартості товарів містяться розбіжності та за своїм обсягом вони є недостатніми для митного оформлення товару за основним методом.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

15 листопада 2017 року ТОВ "КФ Строй Мастер" уклало контракт № CH-UA-171115, з компанією DEQING TONGRUI CONSTRUCTION CO LTD, відповідно до якого продавець зобов'язується на умовах CIF Odessa/CIF Chornomorsk/ CIF Yuzhniy (Україна) продати, а покупець оплатити та прийняти "Товар" - мийки з нержавіючої сталі, душові кабіни й бокси, ванни акрілові та стальні, акрилові піддони, запчастини в номенклатурі, кількості та цінам згідно супровідних документів. Для здійснення митного оформлення товару поставленого за вказаним контрактом позивачем до сектору митного оформлення митного поста "Херсон - центральний" Херсонської митниці ДФС 07 березня 2018 року подано митну декларацію №UA508070/2018/000212, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 22044,85 доларів США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист; рахунок - фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; зовнішньоекономічний договір (контракт); договір про надання послуг митного брокера; копія митної декларації країни відправлення.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов'язкових митних процедур, які полягали у ретельному опрацюванні поданих документів для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 Митного кодексу України.

Так, за результатами перевірки змісту контракту № CH-UA-171115 від 15.11.2017 р. відповідачем встановлено, що відповідно до п.4.2 цього контракту не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. Отже, на думку відповідача, такі витрати не включені позивачем до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та не були заявлені декларантом, як складова митної вартості.

Також, відповідачем встановлено, що відповідно п.2.4 контракту повинна бути здійснена передоплата за товар, а згідно п. 5.5 100 % оплата має бути здійснена протягом 30 днів після отримання товару на склад.

З огляду на вказане, відповідачем зроблено висновок, що документи надані ТОВ " КФ Строй Мастер" для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, внаслідок чого відповідачем на підставі ч. 3 ст. 53 МК України запропоновано ТОВ "КФ Строй Мастер" надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме, платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також повідомлено декларанта, що згідно з п.6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника (продавця); комерційна пропозиція; висновок Херсонської торгово-промислової палати; інформація з мережі Інтернет про вартість аналогічного товару.

12 березня 2018 року Херсонською митницею ДФС України прийнято рішення №UA508070/2018/000021/2 про коригування митної вартості товарів, яке є предметом оскарження у даній справі. Внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, позивач повинен був надміру сплатити 5858,33 грн. ПДВ та ввізного мита. Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "КФ Строй Мастер" подано до митного органу всі необхідні для митного оформлення документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст.51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів та зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вимагаючи від декларанта відомості про розмір понесених витрат на страхування, митний орган не врахував умови поставки товару позивачу - CIF правил Інкотермс.

Так, за офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс 2010 термін CIF (Вартість, страхування та фрахт») означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Отже, продавець зобов'язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміну CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Враховуючи вищевикладене, поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати на страхування, які впливають на митну вартість товару, тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування, тобто фактурна вартість дорівнює митній вартості.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про те, що додаткові витрати на страхування та транспортування товару до порту, згідно з вимогами частини десятої статті 58 МК України, ТОВ "КФ Строй Мастер" не понесло, у зв'язку з чим вимоги митного органу про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі - необґрунтованим.

Неспроможними є доводи відповідача про наявність протиріч між пунктом 2.4 контракту, якій, нібито, передбачає проведення покупцем передплати за товар, та п.5.5 цього ж контракту, якій визначає 100% оплату товару протягом 30 днів після отримання товару.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, протиріч в порядку здійснення оплати позивачем за придбаний товар не існує, оскільки умови взаєморозрахунків визначені в п.п.5.1 - 5.6 контракту № CH-UA-171115 від 15 листопада 2017 року. Натомість п. 2.4, на якій посилається відповідач, передбачає лише обов'язок продавця товару, в день отримання передплати, повідомити покупця про початок виробництва товару. В той же час, жодним пунктом контракту не передбачено проведення передплати за товар або додаткових умов, щодо початку його виробництва або підготовки до відправки позивачу.

З наведеного вбачається, що пункт 2.4 контракту жодним чином не може бути сприйнятий як наявність додаткових (не включених до митної вартості) витрат позивача з приводу придбання ним товару згідно контракту № CH-UA-171115 від 15 листопада 2017 року, а є лише неточністю такого контракту.

Доводи апелянта про існування відмінностей/розбіжностей у документах, які були додатково надані позивачем, а саме, комерційна (бізнес) пропозиція виробника товару від 01 грудня 2017 року не містить періоду дії наведених у ній цін; у коносаменті № 963243675 відправник відрізняється від того, що вказаний в декларації; надані витяги з мережі Інтернет, містять інформацію щодо ціни товару на інших комерційних умовах, ніж умови, придбання задекларованого товару; судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки самі по собі наведені відповідачем недоліки, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів, судова колегія вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки за відсутності розбіжностей у числових значеннях вони не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Крім того, вказані розбіжності не покладені в основу рішення про коригування митної вартості № UA508070/2018/000021/2 від 12.03.2018 року, а тому відповідно до абз.2 ч.2 ст.77 КАС України відповідач не може на них посилатися.

Стосовно доводів відповідача про те, що причиною для витребування митним органом додаткових документів від декларанта стало спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками, колегія суддів зазначає наступне.

Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованій системі аналізу та управління ризиками.

Аналізуючи викладені обставини в сукупності, судова колегія вважає вірним висновки суду першої інстанції, що позивач надав усі передбачені Митним кодексом України документи, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

Натомість всупереч ч.2 ст.77 КАС України контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Постанова складена та підписана колегією суддів 16 листопада 2018 року.

Головуючий Н.В.Вербицька

Суддя О.В.Джабурія

Суддя К.В.Кравченко