Справа № 0440/6550/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Справа № 0440/6550/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд. у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дії та скасування розрахунку, -
30.08.2018 р. Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровськ-Авто» (надалі позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі відповідач), в якій просить:
Обґрунтування позову полягає в тому, що ПрАТ «Дніпропетровськ-Авто» вважає дії відповідача щодо складання та направлення розрахунку протиправними, а розрахунок таким, що підлягає скасуванню, оскільки будь-яких обставин, які б вказували на виникнення обовязку щодо сплати позивачем сум покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірним розрахунком, встановлено не було.
Позовну заяву зареєстровано в суді та присвоєно номер адміністративної справи №0440/6550/18.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №0440/6550/18 передана судді Віхровій В.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
05.10.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач не погоджується з позовними вимогами з огляду на судове рішення, яке набрало законної сили і яким було встановлено та підтверджено пільговий стаж пенсіонера ОСОБА_1 на підприємстві, правонаступником якого є позивач. Крім того, відповідач вважає пропущеним строк звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року у звязку із клопотанням відповідача про виклик сторін у судове засідання від 05.10.2018 р., суд перейшов до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання. Судове засідання призначено на 24.10.2018 р. о 10:40 год.
18.10.2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.
У звязку із клопотанням відповідача про перенесення розгляду справи, розгляд справи, призначений на 24.10.2018 р. було відкладено до 07.11.2018 р. о 11:30 год.
У судове засідання 07.11.2018 р. сторони не прибули.
В матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні від 06.11.2018 р. та клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника управління, в порядку письмового провадження від 07.11.2018 р.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
У відповідності до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Слід зазначити, що суд перейшов до розгляду справи з викликом сторін у судове засідання та призначив таке засідання за клопотанням відповідача, проте, незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, ним, як субєктом владних повноважень, повторно не забезпечено явку свого представника.
За таких обставин, враховуючи письмову згоду позивача, повторну неявку відповідача, суд вважає за можливе застосування наслідків, передбачених ст. 205 КАС України та вирішити справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Не погоджуючись з розрахунком, 02.03.2018 р. позивач направив до пенсійного органу лист №65 від 01.03.2018 р., відповідно до якого позивач повторно повідомляє про незгоду з отриманим розрахунком та просить надати копії відповідних документів, за яких призначено виплату пільгової пенсії ОСОБА_1 та обґрунтування компенсації витрат.
У відповідь орган пенсійного фонду повідомив, що Орджонікідзевський міський районний суд Дніпропетровської області постановою від 12.10.2015 р. зобовязав управління Пенсійного фонду в м.Орджонікідзе зарахувати пенсіонеру ОСОБА_1 період роботи на підприємстві Орджонікідзевська станція технічного обслуговування автомобілів №11 ВО «Дніпропетровськавтотехобслуговування» і призначити пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду довідко ПАТ «Дніпропетровськ-авто» №489 від 02.08.2011 р. підтверджено, що Орджонікідзевська станція технічного обслуговування автомобілів №11 входила до складу Дніпропетровського обласного виробничого обєднання станції технічного обслуговування «Дніпропетровськавтотехобслуговування» та підтверджено поетапна зміна назви цього підприємства з 1968 р. по даний час: з Дніпропетровської фабрики «Металопобутремонт» до ПАТ «Дніпропетровськ-авто». Також, вказані норми закону щодо обовязку підприємств покривати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, а у разі ліквідації або зміни власника такий обовязок покладається на правонаступників (лист фінансово-економічного управління відділу забезпечення наповнення бюджету №5 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №227/5.9-16 від 19.03.2018 р.).
Таким чином, отримавши листа фінансово-економічного управління відділу забезпечення наповнення бюджету №5 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №227/5.9-16 від 19.03.2018 р. позивач дізнався про підстави для розрахунку нарахованих пенсійним фондом сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_1, які заявлені до відшкодування, а відтак строк звернення до суду з даним позовом додержаний.
З огляду на викладене слідує висновок, що спірним в даному випадку є наявність/відсутність правонаступництва між підприємством, на якому працював пенсіонер та позивачем, що і послугувало підставою для складання відносно позивача оскаржуваного розрахунку. Інші підстави відповідачем не наведені.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначив принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
На підставі п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник повинен нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.
Абзацом 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до абз. 4, 5 пп. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів в-е та ж статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Відповідно до п. 6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році; 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році; 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році; 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році; 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році; 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році; 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році; 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.
Згідно п. 6.4. Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Відповідно до п. 6.8 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Законодавець чітко визначив, що із набранням 01 січня 2004 року чинності Законом № 1058-IV витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту «а» та «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1, та № 2 покриваються підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених Пенсійним Фондом України після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.
Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону № 1788-XII.
Отже, відповідно до вимог чинного законодавства на Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровськ-Авто» покладено обовязок здійснювати відшкодування органам Пенсійного фонду України фактичних витрат та виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам за умови зайнятості їх на роботах відповідача.
Згідно п. 6.3 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.
За загальним правилом правонаступництво - це перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 р. по справі №184/1881/15-а, залишеного без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2016 р., позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області задоволені; визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи малярем з фарбування легкових автомобілів 1-го розряду та газозварника ручної зварки в закритих приміщеннях з 02.01.1984 р. по 21.08.1992 р.; зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на підприємстві Орджонікідзевська станція технічного обслуговування автомобілів №11 ВО «Дніпропетровськавтотехобслуговування» на посадах маляра з фарбування легкових автомобілів 1-го розряду та газозварника ручної зварки в закритих приміщеннях з 02.01.1984 року по 21.08.1992 року включно, який складає 8 років 7 місяців 19 днів до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Під час розгляду справи №184/1881/15-а судами встановлено наступне. Відповідно до п. 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 року період роботи ОСОБА_1 з 02.01.1984 року по 21.08.1992 року автоматично зараховується до пільгового стажу за Списком № 2. Наявними в трудовій книжці позивача записами належно підтверджено факт його роботи в Орджонікідзевській СТО № 11 за включеними до Списку № 2 спеціальностями, маляр з фарбування легкових автомобілів 1-го розряду та газозварника ручної зварки в закритих приміщеннях загальною тривалістю 9 років 5 місяців 15 днів, з яких до пільгового стажу без атестації робочих місць зараховується 8 років 07 місяців 19 днів. Тобто всього пільговий стаж позивача складає 8 років 07 місяців 19 днів, що дає йому право на пільгову пенсію при досягненні 57 років. Крім того, надати уточнюючу довідку з Орджонікідзевської СТО № 11 про підтвердження трудового стажу за Списком № 2 на посадах маляра з фарбування легкових автомобілів 1-го розряду та газозварника ручної зварки в закритих приміщеннях з 02.01.1984 року по 17.05.1993 року ОСОБА_1 не має можливості з наступних причин. Це підприємство припинило свою господарську діяльність та існування як структурний підрозділ юридичної особи і свої господарські та адміністративні документи нікому не передали. Вказані обставини підтверджуються наступним. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.06.2011 року, по Державному підприємству Орджонікідзевська станція технічного обслуговування автомобілів №11, відсутні записи про проведення будь-яких реєстраційних дій, тобто, Орджонікідзевська СТО № 11 не працює, інформація про її господарську діяльність відсутня і відповідно за юридичною адресою це підприємство відсутнє, не зареєстроване. Архівною довідкою № 158/3 від 22.04.2011 року Орджонікідзевська міська рада повідомила, що документи Орджонікідзевської станції технічного обслуговування на державне зберігання не надходили, місце знаходження зазначених документів невідомо. Довідкою ПАТ «Дніпропетровськ - Авто» № 489 від 02.08.2011 року підтверджено, що Орджонікідзевська станція технічного обслуговування № 11 в свій час входила до Дніпропетровського обласного виробничого об'єднання станції технічного обслуговування «Дніпропетровськавтотехобслуговування» (назва згідно наказу Міністра автомобільного транспорту УРСР від 18.05.1976 р. № 158). Вказаною довідкою також підтверджено поетапна зміна назви цього підприємства з 1968 року по даний час: з Дніпропетровської фабрики «Металопобутремонт» до ПАТ «Дніпропетровськ - Авто», зокрема. Дніпропетровське обласне виробниче об'єднання станції технічного обслуговування «Дніпропетровськавтотехобслуговування» з 01.06.1988 року називалося обласне підприємство автомотосервісу та торгівлі «Дніпропетровськавтомотосервіс»; з 13.11.1991 року - Дніпропетровське обласне орендне підприємство «Автосервіс»; з 06.09.1993 року - ВАТ «ДАС»; з 09.07.2003 року - ВАТ «Дніпропетровськ - авто»; з 08.04.2010 року - ПАТ «Дніпропетровськ - АВТО». На письмову заяву позивача від 18.03.2015 року ПАТ «Дніпропетровськ - Авто» листом № 128 від 05.05.2015 року вказало, що в ПАТ «Дніпропетровськ - Авто» архівні документи такі, як табелі обліку робочого часу, карти шкідливих умов праці, наряд-замовлення ОСТО-11 ВАТ Дніпропетровськ-АВТО були знищені за термінами зберігання, передбаченими «Переліком типових документів із зазначенням строків зберігання», затвердженого Держархівом України від 20.07.1998 року №41. При цьому довідкою ВАТ «ДАС» Станції технічного обслуговування № 11 м. Орджонікідзе № 8 від 20.12.2006 р. про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1985 року по 1989 рік, підтверджується стаж роботи позивача на даному підприємстві. А довідкою № 89 від 02.08.2011 року ПАТ «Дніпропетровськ - Авто» роз'яснило, що підприємство ВАТ «ДАС» було створено 06 вересня 1993 року і згідно ОСОБА_2 підприємства (п.1.9) ВАТ «ДАС» не несе відповідальності за зобов'язаннями держави та не є правонаступником обласного підприємства автомотосервісу та торгівлі «Дніпропетровськавтомотосервіс».
У відповідності до ч.5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені у вказаних судових рішеннях є преюдиціальними фактами при вирішенні даної справи по суті.
Зі змісту вказаних рішень судів не вбачається факту правонаступництва Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто», а встановлене лише право пенсіонера на призначення та отримання пенсії на пільгових умовах за Списком №2 у звязку з тим, що останній пропрацював на підприємстві Орджонікідзевської станції технічного обслуговування автомобілів №11 ВО «Дніпропетровськавтотехобслуговування» у період 02.01.1984 р. по 21.08.1992 р.
Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровськ-авто» створене як Відкрите акціонерне товариство «ДАС», зареєстроване виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів свідоцтво №0047 від 06.09.1993 р., перейменоване у Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровськ Авто» згідно рішення Загальних зборів акціонерів 14.04.2013 р., перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровськ-Авто» згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 23.03.2010 р. та приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства».
Відповідно до п.1.2 ОСОБА_2 Товариство є правонаступником Дніпропетровського орендного підприємства «Автосервіс», Відкритого акціонерного товариства «ДАС», Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто» у звязку з перейменуванням та Дочірнього підприємства «Універсал-Авто», Дочірнього підприємства «Нікополь-Авто», Дочірнього підприємства «Павлоград-Авто» у звязку з реорганізацією шляхом приєднання до Товариства.
Зі ОСОБА_2 ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» вбачається, що зазначене Товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «ДАС».
У свою чергу, ВАТ «ДАС» створено на підставі Установчого договору №АТ 30 від 09.07.1993р. та зареєстровано як юридична особа виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, свідоцтво №0047 від 06.09.1995 р.
Таким чином, ВАТ «ДАС» створено після звільнення ОСОБА_1 з Орджонікідзевської станції технічного обслуговування автомобілів №11 Дніпропетровського обласного підприємства автомотосервіса та торгівлі «Дніпропетровськавтомотосервіс», що виключає можливість перебування вказаної особи на посаді у ВАТ «ДАС».
ОСОБА_2 ВАТ «ДАС» не вбачається того, що зазначене Товариство є правонаступником Дніпропетровського обласного підприємства автомотосервіса та торгівлі «Дніпропетровськавтомотосервіс».
Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що при формуванні статутного фонду ВАТ «ДАС» було передано майно Орджонікідзевської станції технічного обслуговування автомобілів.
Відносно даної обставини слід зазначити, що сам факт передачі майна, як внесок до статутного фонду новоствореного субєкта підприємницької діяльності, не може свідчити про те, що цей субєкт підприємницької діяльності є правонаступником прав та обовязків підприємства, майно якого передано до статутного фонду.
Оскільки, суду не надано інших доказів, які б свідчили про реорганізацію/ліквідацію Дніпропетровського обласного підприємства автомотосервіса та торгівлі «Дніпропетровськавтомотосервіс» та перехід прав та обовязків цього підприємства до іншого субєкта підприємницької діяльності, суд не знаходить підстав для висновків про те, що позивач є правонаступником прав та обовязків підприємства на якому працював ОСОБА_1 та на якому останній набув стаж для призначення пільгової пенсії.
Щодо порушення строку направлення розрахунку на адресу підприємства та зазначення періодів та суми в розрахунку, про які вказує позивач, суд зазначає, що відносно цього відповідач пояснень не надав, проте встановлених судом обставин достатньо для задоволення позовних вимог і належного способу захисту порушеного права позивача.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За наведених обставин у сукупності, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено наявності достатніх підстав для стягнення з позивача сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірним розрахунком, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 246-247, 249, 255, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровськ-Авто» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дії та скасування розрахунку, - задовольнити;
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 07.11.18 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4