Справа № 1740/2018/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2018 року м. Рівне №1740/2018/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача - адвоката Клочек Г.В. (ордер серії РН-431 №121); представників відповідача - Довгалюк І.Л. (довіреність від 21 серпня 2018 року) та Гузика А.В. (довіреність від 27 березня 2018 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Олан Трейд» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Приватного підприємства «Олан Трейд» (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.07.2018 №, яким встановлено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, в розмірі 195226 грн. 00 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій позивача з ПП «Олбі» є необгрунтованими та безпідставними. Позивач при перевірці надав всі документи первинного бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичні поставки товару. Дані документи не містять в собі дефектів форми, змісту або походження. Крім того, позивач вказує, що дослідження фіскальним органом ланцюгів постачань товарів та послуг не повинні мати безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Податковий орган, на переконання позивача, не довів, що відсутність трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень контрагента унеможливила реальне виконання останнім правочину. Щодо ненадання ПП «Олан Трейд» документів, які б підтверджували походження та якість овочів та їх відповідність санітарно-епідеміологічним нормам, то позивач зазначає про відсутність законодавчої вимоги обов'язкової сертифікації тої категорії товару, що придбавався у ПП «Олбі». Посилання фіскального органу на відсутність товарно-транспортних накладних, наявність кримінального провадження щодо фіктивності ПП «Олбі» позивач також вважає передчасним для висновків про нереальність господарських операцій. Тому, ТОВ «Олан Трейд» просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ПП «Олан Трейд» при перевірці не надало документів на підтвердження походження та якості овочів та відповідність санітарно-епідеміологічним нормам; факту транспортування товарів; наявності власних та орендованих складських приміщень для зберігання придбаного товару; реалізації придбаного товару. Фіскальний орган встановив ознаки нереальності операцій з ПП «Олбі», що підтверджено в тому числі і наявністю кримінальної справи щодо фіктивності вказаної юридичної особи; відсутністю реального джерела походження товарів і послуг за даними Єдиного реєстру податкових накладних, податкової звітності ПП «Олбі» та його постачальників; відсутністю ПП «Олбі» за податковою адресою. Крім того, відповідач наголошує на неналежному оформленні представлених документів. Тому, відповідач вважає прийняте ним податкове повідомлення-рішення цілком обгрунтованим та правомірним, відтак просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що посилання відповідача на кримінальну справу не підтверджує нереальність господарських операцій між ПП «Олан Трейд» та ПП «Олбі», оскільки досудове розслідування ведеться по факту вчинення дій, що мали місце в 2013-2014 роках, а господарські правовідносини склалися в 2017 році. Крім того, твердження фіскального органу про те, що Ковальов М.Є. є керівником декількох підприємств, також не свідчить про безтоварність господарських операцій.

Ухвалою суду від 30.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 27.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.10.2018.

До суду прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позову у повному обсязі.

У судове засідання також прибули представники відповідача, заперечили проти позову та просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 23.10.2018.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Фахівцями Головного управління ДФС у Рівненській області проведено перевірку Приватного підприємства «Олан Трейд», за результатами якої складено Акт «Позапланової виїзної документальної перевірки ПП «Олан Трейд» (), тел.: НОМЕР_1, » з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість за результатами проведених взаєморозрахунків з ПП «Олбі» () за період з 01.08.2017 р. по 31.08.2017 р.» №1621/17-00-14-03/40487828 від 27.06.2018 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 21-28 т. І).

На підставі Акта перевірки фіскальним органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.07.2018 №, яким встановлено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, в розмірі 195226 грн. 00 коп. (далі іменується - ППР від 12.07.2018 №) (а.с. 19 т. І).

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

У висновку акту перевірки фіскальний орган зазначив, що перевіркою встановлено порушення ПП «Олан Трейд» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» пункту 198.1, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.10 статті 201 розділу ІІІ Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2017 року на суму 195226 грн.

Підставою для таких висновків Акту перевірки слугували встановлені фіскальним органом під час перевірки факти, що свідчать про нереальність господарських операції між ПП «Олан Трейд» та ПП «Олбі».

Однак, суд не погоджується з такими висновками фіскального органу з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15 серпня 2017 року між ПП «Олан Трейд» (Покупець) та ПП фірмою «Олбі» (Постачальник) укладено договір поставки №15/8, відповідно до п. І.І якого Постачальник зобов'язаний поставляти товари в асортименті (надалі Товари), а Покупець - приймати і оплачувати Товари згідно з умовами цього Договору та у кількості - згідно прибутково-видаткових накладних. (а.с.29 т. І).

П.3.1 договору встановлено, що ціна Товарів встановлюється у гривнях України і містить ціну Товарів, маркування, упаковку, тари та навантаження і зазначається в товарних накладних Постачальника. Товарна накладна супроводжує кожну окрему поставку партії Товарів і є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно п.4.1 договору, сума визначається як загальна вартість Товарів, що поставляються згідно з умов цього договору, з моменту підписання до останньої партії Товарів. Постачання товару передбачене п.5.3 договору, відповідно до якого поставка здійснюється за рахунок Продавця.

На виконання умов договору поставки. Позивачу було поставлено ПП «Олбі» товар та відвантажено відповідно до таких видаткових накладних: №ФГ000000019 від 18.08.2017 на загальну суму 54 450,69 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000018 від 16.08.2017 на загальну суму 46 870,36 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000020 від 21.08.2017 на загальну суму 58 939,88 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000021 від 22.08.2017 на загальну суму 82 552,96 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000022 від 23.08.2017 на загальну суму ЗО 122,39 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000023 від 24.08.2017 на загальну суму 62 445,73 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000024 від 25.08.2017 на загальну суму 84 773,16 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000025 від 28.08.2017 на загальну суму 11 879,75 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000026 від 30.08.2017 на загальну суму 31 795,17 грн., в т.ч. ПДВ; №ФГ000000027 від 31.08.2017 на загальну суму 47 227,55 грн., в т.ч. ПДВ (а.с.30-39 т. І).

Отриманий товар від ПП «Олбі» позивач оприбуткував на складі відповідно до таких звітів про оприбуткування товарів: №16/8 від 16.08.2017; №18/8 від 18.08.2017; №21/8 від 21.08.2017; №22/8 ВІД 22.08.2017; №23/8 від 23.08.2017; №24/8 від 24.08.2017; №25/8 від 25.08.2017; №28/8 від 28.08.2017; №30/8 від 30.08.2017; №31/8 від 31.08.2017 (а.с.41-50 т. І).

Склад підприємством орендується у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за адресою: Херсонська область, с. Великі Копані на підставі Договору оренди нежитлового приміщення від 01.05.2017 (а.с.3-7 т. ІІ).

Також ПП «Олбі» надавало для ПП «Олан Трейд» послуги з перевезення вантажу у відповідності до таких документів:

Акт надання послуг №ФГ000000028 від 31.08.2017 на загальну суму 660 300,00 грн., в т.ч. ПДВ; Договір-заявка №321 від 14.08.2017 на загальну суму 19 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1088 від 16.08.2017, №Р1088 від 16.08.2017); Договір-заявка №345 від 14.08.2017 на загальну суму 16 800,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1078 від 15.08.2017); Договір-заявка №332 від 14.08.2017 на загальну суму 16 800,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1081 від 15.08.2017); Договір-заявка №336 від 14.08.2017 на загальну суму 24 600,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1097 від 17.08.2017); Договір-заявка №337 від 14.08.2017 на загальну суму 16 800,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1090 від 16.08.2017); Договір-заявка №327 від 15.08.2017 на загальну суму 25 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1094 від 16.08.2017); Договір-заявка №344 від 15.08.2017 на загальну суму 18 000,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1095 від 17.08.2017); Договір-заявка №340 від 16.08.2017 на загальну суму 17 400,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1098 від 17.08.2017); Договір-заявка №346 від 16.08.2017 на загальну суму 21000,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1113 від 18.08.2017, №Р1112 від 18.08.2017, №Р1111 від 18.08.2017); Договір-заявка №326 від 16.08.2017 на загальну суму 25 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1106 від 17.08.2017); Договір-заявка №349 від 16.08.2017 на загальну суму 16 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1100 від 18.08.2017); Договір-заявка №338 від 17.08.2017 на загальну суму 16 800,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1122 від 18.08.2017); Договір-заявка №350 від 17.08.2017 на загальну суму 11 940,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1108 від 18.08.2017); Договір-заявка №351 від 17.08.2017 на загальну суму 17400,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1107 від 18.08.2017); Договір-заявка №353 від 18.08.2017 на загальну суму 12 000,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1120 від 20.08.2017); Договір-заявка №322 від 18.08.2017 на загальну суму 20 400,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1117 від 19.08.2017, №Р1118 від 19.08.2017); Договір-заявка №355 від 18.08.2017 на загальну суму 19 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1123 від 19.08.2017); Договір-заявка №356 від 19.08.2017 на загальну суму 14160,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1124 від 20.08.2017); Договір-заявка №358 від 21.08.2017 на загальну суму 12 600,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1129 від 22.08.2017); Договір-заявка №363 від 22.08.2017 на загальну суму 18 000,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1131 від 23.08.2017); Договір-заявка №361 від 22.08.2017 на загальну суму 18 000,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1132 від 23.08.2017); Договір-заявка №364 від 23.08.2017 на загальну суму 22 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1147 від 25.08.2017); Договір-заявка №365 від 23.08.2017 на загальну суму 16 800,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1136 від 24.08.2017); Договір-заявка №371 від 23.08.2017 на загальну суму 15 600,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1142 від 25.08.2017); Договір-заявка №372 від 23.08.2017 на загальну суму 16 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1149 від 25.08.2017); Договір-заявка №369 від 23.08.2017 на загальну суму 17400,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1141 від 25.08.2017); Договір-заявка №368 від 23.08.2017 на загальну суму 17400,00 три., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1146 від 25.08.2017, №Р1145 від 25.08.2017); Договір-заявка №366 від 23.08.2017 на загальну суму 17 400,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1137 від 24.08.2017); Договір-заявка №290 від 23.08.2017 на загальну суму 21 600,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1138 від 24.08.2017); Договір-заявка №367 від 24.08.2017 на загальну суму 17 400,00 грн., в т.ч, ПДВ (ТТН №Р1140 від 25.08.2017); Договір-заявка №373 від 25.08.2017 на загальну суму 16 800,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1144 від 27.08.2017); Договір-заявка №370 від 25.08.2017 на загальну суму 20 400,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1153 від 28.08.2017, №Р1154 від 28.08.2017, №Р1155 від 28.08.2017, №Р1156 від 28.08.2017, №Р1157 від 28.08.2017, №Р1158 від 28.08.2017); Договір-заявка №360 від 25.08.2017 на загальну суму 16 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1143 від 26.08.2017); Договір-заявка №374 від 26.08.2017 на загальну суму 11 400,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №374 від 26.08.2017); Договір-заявка №375 від 27.08.2017 на загальну суму 21 600,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН ЧоРі159 від 29.08.2017); Договір-заявка №376 від 28.08.2017 на загальну суму 18 000,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1160 від 29.08.2017); Договір-заявка №378 від 30.08.2017 на загальну суму 16 200,00 грн., в т.ч. ПДВ (ТТН №Р1166 від 31.08.2017) (а.с. 40, 51-130 т. І).

По операціях з придбання товару та надання послуг з перевезення вантажу ПП «Олбі», вказане підприємство формувало та реєструвало в Реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, за якими позивач формував податковий кредит:

№160863 від 16.08.2017, сума ПДВ 7811,73 грн.; №180841 від 18.08.2017, сума ПДВ 9075,11 грн.; №210836 від 21.08.2017, сума ПДВ 9823,31 грн.; №220829 від 22.08.2017, сума ПДВ 13758,82 грн.; №230821 від 23.08.2017, сума ПДВ 5020,40 грн.; №240806 від 24.08.2017, сума ПДВ 10407,62 грн.; №250808 від 25.08.2017, сума ПДВ 14128,86 грн.; №280842 від 28.08.2017, сума ПДВ 1979,96 грн. №300839 від 30.08.2017, сума ПДВ 5299,20 грн.; №3108102 від 31.08.2017, сума ПДВ 7871,26 грн.; №3108101 від 31.08.2017, сума ПДВ 110 050,00 грн. (а.с. 136-157 т. І).

13.09.2017 Позивачем здійснено часткову оплату за отриманий товар, що підтверджується платіжним дорученням №194 в сумі 150 000,00 грн. (а.с.135 т. І).

02.07.2018 між Позивачем та ПП «Олбі» укладено угоду про припинення зобов'язань шляхом заліку зустрічних однорідних вимог, відповідно до п.4 якої розмір зустрічних грошових вимог за договорами, укладеними між ПП «Олан Трейд» та ПП «Олбі», що підлягають заліку, складає 1 021 357,64 грн. (а.с.131-134 т. І).

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунках 10, 281, 631 за серпень 2017 року в бухгалтерському обліку придбання товару у ПП «Олбі» та розрахунки з підприємством відображено бухгалтерськими проведеннями (а.с.163-187 т. І).

Відповідно до пункту 2.7 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» №88 від 24.05.1995 (далі іменується - Положення №88), первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Відповідно до пункту 2.4 Положення №88, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 (далі іменується - Закон №996-XIV), первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Господарська операція може супроводжуватися складенням будь-якого первинного документа, який містить обов'язкові реквізити, визначені статтею 9 Закону №996-XIV. Тому, якщо в документі не заповнено деякі реквізити, але обов'язкові реквізити заповнено, такий первинний документ не можна визнати недійсним.

Наявні в матеріалах справи первинні документи містять усі обов'язкові реквізити, що встановлені пунктом 2.4. Положення №88 та статтею 9 Закону №996-XIV, а відтак є належними документами на підтвердження факту придбання товару (послуг).

Недоліки в документах, на що наголошує контролюючий орган в акті перевірки, на думку суду, не є істотними, тобто документи містять необхідні відомості про господарську операцію, а тому такі недоліки не можуть бути підставою для невизнання господарської операції, за умови, що вони не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Крім того, суд зазначає, що за приписами пункту 44.1. статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас, статтею 1 Закону №996-XIV визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, видаткові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за умови наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені нормами чинного законодавства.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 1 Закону України №996-XIV встановлено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, пунктом 185.1. статті 185 Податкового кодексу України (в редакції на момент вчинення господарських операцій та формування податкового кредиту) передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України регламентовано, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що для формування податкового кредиту у платника податку - покупця товарів/послуг має бути наявна: належним чином оформлена податкова накладна, фактична сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податковій накладній.

Однак, головним фактором, який дає право платнику податків на податковий кредит, є фактичне виконання господарської операції (придбання товарів, отримання послуг) з метою використання результату даної господарської операції у власній господарській діяльності.

Судом встановлено, що основним видом діяльності Приватного підприємства «Олан Трейд» є діяльність посередника у торгівлі товарами широкого асортименту та оптова торгівля фруктами й овочами. Відповідно і придбання у Приватного підприємства «Олбі» товару відбувалося у межах діяльності позивача, а саме придбання для подальшої реалізації овочів та фруктів. Щодо отримання від контрагента послуг по перевезенню (транспортно-експедиційних послуг), то судом встановлено, що дані послуги були надані ПП «Олбі» на підставі вказаних договорів-заявок та товарно-транспортних накладних в межах здійснення реалізації позивачем сезонних фруктів та овочів (кавун, диня, кабачки, огірок, баклажан).

Дані факти підтверджені договором поставки (овочі-фрукти) №ТА0322/16 від 01.11.2016, укладеного позивачем та ТОВ «Альянс Маркет», на виконання якого останньому у різні міста були поставлені овочі та фрукти відповідно до видаткових накладних №1168 від 31.08.2017, №1164 від 30.08.2017, №1162 від 30.08.2017, №1152 від 28.08.2017, №1150 від 28.08.2017, №1148 від 25.08.2017, №1138 від 24.08.2017, №1135 від 24.08.2017, №1134 від 23.08.2017, №1133 від 23.08.2017, №1130 від 22.08.2017, №1125 від 21.08.2017, №1080 від 21.08.2017, №1119 від 21.08.2017, №1116 від 18.08.2017, №1115 від 18.08.2017, №1114 від 18.08.2017, №1093 від 16.08.20017, №1092 від 16.08.2017, №1087 від 16.08.2017, №1172 від 02.09.2017, №1183 від 06.09.2017 (а.с.8-36 т. ІІ).

Отже, судом в контексті наведених вище норм чинного законодавства та наданих позивачем до податкової перевірки первинних документів встановлено, що господарські операції позивача були здійснені в межах його господарської діяльності, позивач переслідував ділову мету при їх здійсненні та поніс зміни майнового стану, що в свою чергу, вказує на реальне настання для нього правових наслідків, обумовлених відповідними правочинами.

Відповідачем не спростовано, що фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача, як платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мав місце. Не спростовано також і господарський сенс відповідних операцій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факти здійснення господарських операцій повністю підтверджені первинними документами, оприбуткуванням ТМЦ в бухгалтерському обліку, відображенням господарських операцій в податковому обліку з подальшим використанням в господарській діяльності.

Суд дійшов висновку, що формування позивачем від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за серпень 2017 року на суму 195226 грн. здійснено на підставі даних про реальні господарські операції, які підтверджені усіма необхідними первинними і обліковими документами, та є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З аналізу даної норми вбачається, що при оскарженні рішення суб'єкта владних повноважень перевірці, оцінці та встановленню підлягають виключно ті обставини, які стали підставою для прийняття такого рішення.

У даному випадку підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував Акт перевірки, а відтак перевірці та встановленню підлягають обставини, що викладені у ньому.

Фіскальний орган не навів в Акті перевірки конкретних обставин щодо нереальності господарських операції, а лише вказав на загальні ознаки нереальності операцій ПП «Олбі»: 1. Відсутність трудових ресурсів для реального здійснення господарських операцій: засновником, керівником та бухгалтером ПП «Олбі» є Ковальов М.Є., який є пов'язаною особою по 11 суб'єктах господарювання, що яких наявні кримінальні провадження по фіктивності; наймані працівники відсутні; 2. Відсутність ПП «Олбі» за податковою адресою: факт відсутності засвідчено актом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.11.2017; 3. Наявність кримінального провадження щодо фіктивності ПП «Олбі»: слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області сумісно з слідчим відділом ФР ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування за фактом фіктивного підприємництва та ухилення від сплати податків службовими особами, в тому числі і ПП «Фірма Олбі» (№0000023 від 23.05.2014); 4. Відсутність реального джерела походження товарів та послуг за даними Єдиного реєстру податкових накладних, податкової звітності ПП «Олбі» та його постачальників: аналізом ЄРПН за період липень 2016 року по вересень 2017 року встановлено, що обсяг та властивості придбаного фірмою товару не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям фірми, придбання овочів та надання послуг по перевезенню - відсутнє; 5. Відсутність відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів, можливого реального джерела походження послуг оренди складів, транспортних засобів ПП «Олбі» та його постачальників: об'єкти нерухомості відсутні; придбання послуг оренди відповідно до даних ЄРПН не встановлено.

Щодо висновків, викладених фіскальним органом у пунктах 1-2, 4-5 Таблиці 3.6 Акта перевірки, суд зазначає наступне.

Ні кількість працівників на підприємстві, ні наявність чи відсутність основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів контрагента не є належним доказом відсутності реальної можливості здійснення саме спірних господарських операцій щодо поставки товарів ПП «Олан Трейд» та надання йому транспортно-експедиційних послуг.

При дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

Також, у разі наявності у контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

З даного приводу суд зазначає, що платник податків не може нести відповідальності за дії контрагента при відсутності його вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (стаття 8 Конституції України №254к/96-ВР від 28.06.1996), індивідуалізації відповідальності (стаття 61 Конституції України №254к/96-ВР від 28.06.1996).

Крім того, суд зазначає, що Головне управління ДФС у Рівненській області на підтвердження своїх доводів надало суду службову записку, довідку про результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ПП фірма «Олбі», складену заступником начальника відділу якості аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що не може вважатися належним та достатнім доказом в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Дані документи не несуть в собі доказового значення на підтвердження обставин, на які зсилається контролюючий орган.

Наявність певної аналітичної інформації з інформаційних систем податкового органу або відомості, одержані від інших підрозділів податкової служби чи інших органів державної влади, на що посилається фіскальний орган (а.с.203-215 т. І), можуть свідчити лише про наявність у податкового органу певних сумнівів, однак не доказують з достовірністю того факту, що в дійсності проведено нереальні, безтоварні операції між ПП «Олбі» та його контрагентами, і як наслідок між ПП «Олбі» та ПП «Олан Трейд».

Висновки відповідача не можуть ґрунтуватися на податковій інформації по контрагенту позивача - ПП «Олбі» та його контрагентах, та не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Крім того, як слідує з висновку Верховного Суду (постанова від 20.03.2018 у справі №804/939/16, адміністративне провадження №К/9901/376/17) податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер, та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Також, як зазначає Верховний Суд в постанові від 07.03.2018 по справі №804/3420/16, посилання податкового органу на порушення податкового законодавства контрагентами по ланцюгу постачання не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, оскільки їх зобов'язання не спричиняють податкових наслідків для позивача, так само позивач не може нести відповідальність за будь-які порушення законодавства вчинені його контрагентами. З приводу припущень відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідних кадрів та основних фондів, а також можливість виконувати ними діяльності, яка не передбачена статутом. Суд зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Крім того, такі висновки податкового органу, на якого в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається обов'язок доказування, не підтверджені документально.

Отже, формування суб'єктом господарювання податкового кредиту з податку на додану вартість не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Щодо зсилання Головного управління ДФС у Рівненській області у пункті 3 Таблиці 3.6 Акта перевірки на наявність кримінального провадження щодо фіктивності ПП «Олбі» (№0000023 від 23.05.2014), то суд зазначає наступне.

До відзиву відповідач надав копію ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі №201/1770/16-к від 26.05.2016 (провадження №1-кв/201/4866/2016) про здійснення тимчасового доступу до речей та документів, де зазначено, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області сумісно з слідчим відділом ФР ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування за фактом фіктивного підприємництва та ухилення від сплати податків службовими особами, в тому числі і ПП «Фірма Олбі» (№0000023 від 23.05.2014) (а.с.202 т. І).

При цьому, по тексту ухвали вбачається, що досудове розслідування проводиться по факту вчинення дій службовими особами підприємства в період з 2013 по 2014 роки. Господарські правовідносини між ПП «Олан Трейд» та ПП «Олбі» склалися у серпні 2017 року.

Крім того, обставин щодо факту фіктивності господарських операцій, що відбулися між позивачем та ПП «Олбі» саме у серпні 2017 року, фіскальний орган будь-якими матеріалами досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження не підтвердив, інформації щодо перебування в суді на стадії судового розгляду відповідної кримінальної справи і тим більше щодо винесення вироку в такій справі - не надав.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 у справі №808/2360/17 (касаційне провадження №К/9901/47560/18) дійшов висновку, що посилання контролюючого органу на кримінальні провадження, відкриті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України відносно контрагентів платника податків, обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції, оскільки вказані докази не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов'язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності.

Частиною п'ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання відповідача на лист-відповідь Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області від 04.07.2018 №31/17-2422 щодо реєстрації транспортних засобів, які надавали послуги по перевезенню ПП «Олан Трейд», суд оцінює критично, оскільки дана інформація ніяким чином не встановлює факту відсутності законного права використання транспортних засобів ПП «Олбі», а лише вказує на відсутність реєстрації автомобілів саме в Рівненській області. Крім того, інформація надана сервісним центром 04.07.2018, акт перевірки датується 27.06.2018. Тобто, висновок фіскального органу в акті перевірки на належність автомобілів фізичним особам, з якими взаємовідносини ПП «Олбі» не встановлено, базується на припущенні, а не на доказах.

Висновок Головного управління ДФС у Рівненській області в акті перевірки про безтоварність господарських операцій у зв'язку з ненаданням позивачем документів про походження та якість овочів та їх відповідність санітарно-епідеміологічним нормам суд також вважає безпідставним.

При цьому суд зазначає, що наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 №28 затверджено Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, яким не передбачено сертифікації в обов'язковому порядку категорії товару, що придбавався ПП «Олан трейд» в ПП «Олбі». Крім того, зсилання перевіряючих на порушення сторонами у зв'язку з цим умов договору носить в собі характер втручання у підприємницьку діяльність господарюючих суб'єктів, що суперечить основному принципу господарювання - свободі підприємницької діяльності. Невиконання умов договору, зокрема ненадання певних додаткових документів, є питанням договірних відносин між сторонами договору, які вільні у волевиявленні при укладенні договору, його виконанні та застосуванні в такому випадку відповідальності.

Тому, суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 71 КАС України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірним правочином, не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету України за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.

У ході розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету правочину з напрямом господарської діяльності позивача. Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагент є пов'язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам Держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов'язань за спірним правочином, вчинений правочин об'єктивно не був потрібен для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірним правочином були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не надав.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення не відповідає критеріям правомірного рішення, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, і підлягає скасуванню.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2928 грн. 39 коп., сплачена відповідно до платіжного доручення від 18.07.2018 №457 (а.с. 4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства «Олан Трейд» (місцезнаходження: 33022, місто Рівне, вулиця Князя Романа, 9; ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (місцезнаходження: 33023, місто Рівне, вулиця Відінська, 12; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 12 липня 2018 №.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Олан Трейд» () суму судового збору у розмірі 2928 (дві тисячі дев'ятсот двадцять вісім) грн. 39 (тридцять дев'ять) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.