Справа № 2140/1327/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1327/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № ХС 1803/36/АВ/пп від 24.05.2018 р.,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною постанову першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області від 07.06.2018 року № ХС 1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС та скасувати її.

В обґрунтування позову зазначає, що 24.05.2018 року співробітниками Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці) відносно неї складено акт інспекційного відвідування №ХС 1803/36/АВ, згідно якого позивачкою було допущено до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення Державної фіскальної служби працівника - ОСОБА_2, чим порушено ч.1 ст. 21 КЗпП України, ч.3 ст.24 КЗпП України, ПКМУ №413.

Також, позивачці було вручено припис про усунення перелічених порушень №ХС 1803/36/АВ.

05.06.2018 року ФОП ОСОБА_1 отримала рекомендоване поштове відправлення, в якому містилось повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 31.05.2018 року №01-08/1/1287, яким позивачку викликано на розгляд справи на 07.06.2018 року. Проте, коли вона з'явилась на визначену дату, їй було вручено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.06.2018 року у розмірі 111 690,00 грн.

Позивачка вважає зазначену постанову протиправною, оскільки вона прийнята з порушенням п.п.2,7, 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509. У зв'язку з чим, просить її скасувати.

Ухвалою суду від 16 липня 2018 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

01.08.2018 року недоліки позовної заяви були усунуті.

Ухвалою від 06.08.18 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.08.18 о 11:00 год.

22.08.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що відповідно до ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. На підставі звернення на електронну адресу відповідача ОСОБА_3, відповідно до наказу ГУ Держпраці у Херсонській області від 23.05.2018 р. № 471 та направлення від 23.05.2018 р. № 653 здійснено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_1

Під час інспекційного відвідування встановлено, що працівник ОСОБА_2 допущена до роботи без укладання трудового договору та без повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України.

Акт інспекційного відвідування підписано позивачкою, при цьому під час опитування вона повідомила, що використовує найману працю однієї особи, трудові відносини з якою не оформлені.

Постанову про накладення на позивачку штрафу відповідач вважає такою, що винесена в порядку та у спосіб, передбачений законом.

На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

23.08.2018 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка по суті є лише додатковим обґрунтуванням позовних вимог. У заяві позивач вказує, що постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області у справі №662/1385/18 на неї накладено штраф у розмірі 8500,00 грн., а тому ФОП ОСОБА_1, покликаючись на ст. 61 Конституції України стверджує, що залишення в силі постанови відповідача від 07.06.2018 року № ХС 1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС призведе до повторного притягнення її до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

В підготовче засідання, призначене на 23.08.2018 року з'явились позивач та її представник.

Протокольною ухвалою суду строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, розгляд справи відкладено на 30.10.2018 року, у зв'язку з надходженням до суду відповідного клопотання відповідача.

В підготовче засідання, призначене на 30.10.2018 року відповідач не з'явився, розгляд справи відкладено на 06.11.2018 року для надання позивачу можливості подати додаткові докази у справі.

На вказану дату сторони не з'явились. Ухвалою суду від 06.11.2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 15.11.2018 року.

12.11.2018 року від позивача надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, яке задоволено ухвалою суду від 13.11.2018 року. Позов забезпечено шляхом зупинення стягнення, яке відбувається на підставі постанови Головного управління Держпраці у Херсонській області №ХС1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.06.2018 року до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №2140/1327/18.

В судове засідання призначене на 15.11.2018 року відповідач явку свого представника не забезпечив. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджено підписом вповноваженої особи відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №73 3.

Позивачем 15.11.2018 року подано заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України суд вважає, що подання позивачем заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження та неприбуття без поважних причин відповідача не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 08.08.2017 р., основним видом економічної діяльності якої є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань та звернення на електронну адресу відповідача ОСОБА_3, відповідно до наказу ГУ Держпраці у Херсонській області від 23.05.2018 р. № 471 та направлення від 23.05.2018 р. № 653 здійснено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.259 КЗпП України, ч.3 ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.п.19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295, 24.05.2018 р. проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності - АДРЕСА_1, за результатами якого складено акт від 24.05.2018 р. № ХС 1803/36/АВ.

Під час здійснення інспекційного відвідування було встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 між найманим працівником ОСОБА_2 та роботодавцем ФОП ОСОБА_1 не укладено трудовий договір. Працівник допущений до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Акт підписано позивачкою того ж дня - 24.05.2018 року.

Зауважень до акту, в передбачений законом строк, позивачем подано не було.

До акту додано власноруч написане пояснення ФОП ОСОБА_1 згідно якого вона повідомляє, що за стійкою під час проведення перевірки, знаходилась ОСОБА_2, яку позивачка взяла на випробувальний термін 3 дні тому. Також, у поясненні зазначено, що від оформлення трудових відносин ОСОБА_2 відмовилась, оскільки, зі слів позивачки, не була впевнена, що їй сподобається така професія.

Також, при опитуванні під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 щодо використання найманої праці повідомила, що вона використовує найману працю ОСОБА_2 за усною домовленістю без укладення договорів, передбачених законодавством про працю. При цьому, працівнику визначено робоче місце, проведено інструктаж з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони, працівник ознайомлений з внутрішнім трудовим розпорядком, йому встановлений графік роботи, передбачені вихідні дні та два рази на місяць виплачується заробітна плата.

Теж саме підтверджено в опитуванні й працівником.

24.05.2018 р. відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень № ХС 1803/36/АВ/П.

Окрім цього, 24.05.2018 року відносно позивачки складено протокол про адміністративне правопорушення №ХС1803/36/АВ/ПП, який підписаний нею з зазначенням, що зауважені будуть подані додатково.

Постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області у справі про адміністративне правопорушення №662/1385/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500,00 грн.

31.05.2018 р. першим заступником начальника ГУ Держпраці у Херсонській області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, в той же день позивачу направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

За результатами розгляду справи ГУ Держпраці у Херсонській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.06.2018 № ХС1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, за порушення ч.3 ст.24 КЗпП України на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 111 690,00 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями ст.259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) врегульовано Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295 (далі - Порядок № 295).

Пунктом 2 Порядку № 295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невинних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів. Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Приписами п.5 Порядку № 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; - роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; - роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; - працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); - роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; - роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Згідно п.8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Відповідно до п.11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п.п.19, 20 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування.

Згідно п.21 Порядку № 295 якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Пунктом 27 Порядку № 295 встановлено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п.29 Порядку № 295 заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

З аналізу даних правових норм слідує, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. При цьому однією із підстав інспекційного відвідування рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи до притягнення об'єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.

Як вбачається з матеріалів справи підставою прийняття наказу від 23.05.2018 р. № 471 "Про проведення інспекційного відвідування" та винесення направлення на проведення інспекційного відвідування від 23.05.2018 р. № 653 стало надходження скарги ОСОБА_3 від 21.05.2018 року, в якій зазначалося про те, що ряд юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серед них - ФОП ОСОБА_1 здійснюють підприємницьку діяльність з порушенням вимог законодавства про працю, а саме, без оформлення трудових відносин з працівниками.

На підставі наказу від 23.05.2018 р. № 471 та направлення від 23.05.2018 р. № 653 інспекторами праці здійснено інспекційне відвідування кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1

Сторонами не оскаржуються підстави та правомірність проведення інспекційного відвідування. Позивачка вказує лише на порядок накладення штрафу на неї та те, що накладення на неї штрафу за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення та штрафу за оскарженою постановою призведе до повторного притягнення її до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Суд не погоджується з такими доводами позивачки з наступних підстав.

Щодо посилання ФОП ОСОБА_1 на приписи ст. 61 Конституції України, як на підставу для звільнення її від відповідальності, суд зазначає, що змістом наведеної статті передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Однак, позивачкою не враховано, що в рамках справи про адміністративне правопорушення до неї застосовано стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, тобто притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тоді як оскарженою постановою №ХС1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.06.2018 року на позивачку накладено штраф на підставі абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, що згідно положень ч.3 ст. 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, тобто видом юридичної відповідальності, відмінної від адміністративної.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області у справі №662/1385/18 та постановою відповідача №ХС1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.06.2018 року притягнуто до різних видів юридичної відповідальності.

Отже, дії відповідача в цій частині є правомірними.

Щодо суті порушень, виявлених під час інспекційного відвідування суд зазначає, що ч.1 ст.24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (ст.187 цього Кодексу);6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначене, позивачем не спростовано встановлені відповідачем під час здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин порушення позивачем трудового законодавства, що зафіксовані актом інспекційного відвідування від 24.05.2018 р. № ХС 1803/36/АВ.

Більш того, ч.4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, в матеріалах справи наявна постанова Новотроїцького районного суду Херсонської області, яка не оскаржена позивачкою. Згідно змісту наведеної постанови судом встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі та перевірених судом, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ХС1803/36/АВ/ПП, відповідно до якого остання, не уклала, між найманим працівником ОСОБА_2 трудовий договір. Працівник був допущений до роботи без укладення договору та без повідомлення Держаної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, направленням на проведення інспекційного відвідування №471 від 23.05.2018 року, актом інспекційного відвідування від 24.05.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_2, які містяться в матеріалах справи, витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином вина позивачки у порушені трудового законодавства встановлена судовим рішенням.

Відтак, на підставі вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509, який визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.ч.2-7 ст.53 Закону України "Про зайнятість населення", за наслідками проведеного 24.05.2018 року інспекційного відвідування 07.06.2018 р. відбувся розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Позивача було повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю 05.06.2018 р. шляхом направлення на адресу ФОП ОСОБА_1 відповідного повідомлення, що узгоджується з вимогами п.6 Порядку № 509.

За наслідками розгляду справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, 07.06.2018 р. першим заступником начальника ГУ Держпраці у Херсонській області правомірно винесено постанову №ХС1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 111690 грн.

В свою чергу порушення відповідачем порядку повідомлення позивачки про дату розгляду справи про накладення штрафу (не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду, тоді як позивачку отримала повідомлення про розгляд справи за 2 дні до її розгляду) у сукупності з іншими обставинами справи, в тому числі доведеністю вини ФОП ОСОБА_1, суд вважає недостатнім для визнання постанови протиправною.

Обставини ж розгляду справи про накладення штрафу суд вважає недоведеними позивачкою, оскільки доказів щодо цього не надано, постанова підписана без зауважень.

Таким чином, оскаржена позивачем постанова про накладення штрафу від 07.06.2018 р. № ХС1803/36/АВ/П/ПТ/ТД-ФС прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Отже, адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 10.4.1