Справа № 2034/2-а-6548/10
Суддя: Шинкарчук Я. А.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6548/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2010 року

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А. , розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Харківському районі Харківської області про встановлення порушеного права та зобовязання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Харківському районі Харківської області, в якому просить суд зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії та виплатити недосплачені пенсії з 01.01.2004року. перерахування та виплату державної пенсії в розмірі восьмі мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, за шкоду причинений його здоровю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, йому встановлена 2 група інвалідності та віднесено до 1-ої категорії , осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст..54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розмірі пенсій інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-й групи інвалідності восьмі мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст.50 зазначеного Закону особам, віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах:- інвалідам 2-ой групи 75% мінімальної пенсії за віком. Однак, УПФУ в Харківському районі Харківської області цих вимог Закону не дотримується, керуючись при цьому Постановами КМУ, що в свою чергу порушує його Конституційні права щодо нарахування пенсії та просив суд розглядати справу за його відсутністю

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи , проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позов таким ,що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав..

ОСОБА_1 за рішенням МСЄК є інвалідом 2-ої групи віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За цих обставин, згідно ст.49 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільскої катастрофи» позивач має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч.4 ст.54 вказаного закону повинен бути не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії згідно того ж закону повинен скдадати - 75% мінімальних пенсій за віком.

Як встановлено в судовому засіданні Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, державну та додаткову пенсію призначає та нараховує позивачу в набагато меншому розмірі, а ніж це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільскої катастрофи».

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Так, дійсно ст. 49 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Отже, відповідно до положень ст.ст. 49,50,54 Закону № 796-ХП від 08.02.1991р. пенсія учасникам

ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується - у розмірі до ч. 4 ст. 54 цього Закону в

усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською

катастрофою, не можуть бути нижчими:

по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - б мінімальних пенсій за віком.

Додаткова пенсія (ст. 50) -

інвалідам І групи -100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам П групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам Ш групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

При таких обставинах позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком і як інваліду 2 групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, розмір пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Конституційним судом України було прийнято рішення № 6рп/07 від 9.07.2007 року та № 10- рп/2008 від 22.05.2008 року про визнання такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) положення статей законів України про Державний бюджет на 2007 та 2008 роки, яким призупинялись або вносилися зміни у деякі сатті Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільскої катастрофи, вказаний Закон діє в редакції на кінець 2006 року. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 10- рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними.

Таким чином, протягом періоду часу з 1.01.2008 року до 22.05.2008 року діяла нова редакція ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що зумовлює відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу пенсії у розміру нижчому, ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії нижче ніж 75% мінімальної пенсії за віком.

Отже, органи Пенсійного фонду України, здійснивши у зазначений період, виплату пенсії у розмірах, встановлених законом про Державний бюджет на відповідний рік, правомірно діяли, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України. Таким чином, з 1.01.2008 року до 22.05.2008 року органи Пенсійного фонду України не мали повноважень здійснювати зазначені виплати у розмірах встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції закону від 06.06.1996 р., оскільки протягом цього часу положення вказаного закону в зазначеній редакції не діяли.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. та статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р.

Згідно з положеннями частини четвертої сатті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору згоду на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт ,який має вищу юридичну силу .

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільскої катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України „ Про підвищення розміру

пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за , рахунок державного бюджету, та постанова "Про деякі питання соціального захисту деяких категорій громадян,, № 530 від 28.05.2008 року які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Також незаконним та необгрунтованим є посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільскої катастрофи, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва захворюваня, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильскої катастрофи визначається Кабінетом міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету міністрів України означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту обсягу прав позивача встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів Укоаїни повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Статтями. 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільскої катастрофи передбачено, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими ч.1.ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування „ ,іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає. Відповідно до ч.З.ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобільскої катастрофи, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначенного законом підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіянну здоровю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальників, внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії, встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування,, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий розмір мінімальної пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач всупереч законодавства не виплачує позивачеві пенсію.

Відповідно до вимог ч.1ст.2 КАС України, завдання адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне визнати противоправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області по невиконанню Закону України "Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка призвела до порушень прав позивача за несвоєчасне нарахування та отримання пенсії та доплати до неї.

Враховуючи ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком., тому суд не вбачає підстав поновляти позивачеві строк для звернення до суду.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 49,50,54,67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державний бюджет і, України на 2008 рік» Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст.ст. 2, 3, 6-9, 11,17,18, 69-71, 94, ст. 159,160-163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з

01.01.2004по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 року основної щомісячної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум»,.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 недорахованої за період з

01.01.2004по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 року пенсії виходячи з розміру належної до сплати: основної щомісячної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум», на момент нарахування пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 донарахування та виплату недорахованої за період з

01.01.2004року по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. - пенсії виходячи з розміру належної до сплати: основної щомісячної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за період з 01.01.2004 року по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по теперішній час - в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на момент нарахування пенсії, та здійснювати такий перерахунок в подальшому з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня ії проголошення до адміністративного Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області

Суддя Я.А.Шинкарчук