Справа № 473/4325/18
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4325/18
РІШЕННЯ

іменем України

"14" листопада 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: відповідача - Зелінського А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Зелінського Артема Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Зелінського Артема Петровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.10.2018 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 537965, в вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач 30.10.2018 року о 18 год. 35 хв., керуючи автомобілем «OPEL Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя вулиць Соборності та Михайлівської в м. Вознесенську Миколаївської області на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п. п. 8.7.3 "е" Правил дорожнього руху, в зв'язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки відсутні докази, зібрані відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Виходячи з цих обставин ОСОБА_2 просив про задоволення позову.

Ухвалою суду від 08.11.2018 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 визнав. Вказував про відсутність у нього належних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тоді як докази, надані останнім, свідчать про зворотне.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 30.10.2018 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Зелінським А.П. винесено постанову, серії ДПО18 № 537965, відповідно до якого позивача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України, та накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно даної постанови, ОСОБА_2 30.10.2018 року о 18 год. 35 хв., керуючи автомобілем «OPEL Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя вулиць Соборності та Михайлівської в м. Вознесенську Миколаївської області на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п. п. 8.7.3 "е" Правил дорожнього руху.

Аналізуючи доводи сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, належать до виконання всіма учасниками дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно п.8.10, п.8.11 Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. (п. п. 8.7.3 "е" Правил дорожнього руху).

Відповідно ч.2 ст. 122 КпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Водночас ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст. 7 КпАП України).

Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений вищевказаною статтею, розподіляється наступним чином: позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Так, як вбачається з матеріалів справи, обставини події, в зв'язку з якою позивач був притягнений до адміністративної відповідальності, встановлюються лише постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Доказів щодо вчинення позивачем вищевказаного правопорушення відповідачем надано не було. Разом з тим, ОСОБА_2 надав запис з камери відеоспостереження, встановленої на перехресті вулиць Соборності та Михайлівської в м. Вознесенську Миколаївської області. Зазначене в постанові серії ДПО18 № 537965 від 30.10.2018 року порушення Правил дорожнього руху не зафіксовано.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаних принципів під час розгляду адміністративної справи відповідачем не дотримано.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин, а саме наявності під час здійснення адміністративного провадження щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності суттєвих порушень процесуальних норм, прав позивача, що призвело до однобічного розгляду, неналежної перевірки, неврахування всіх обставин справи, зокрема наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення суд вважає, що оскаржувану постанову суб'єкта владних повноважень слід визнати незаконною та скасувати, провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст.2, 8,9, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Зелінського Артема Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ДПО18 № 537965 від 30.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_2 скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан