Справа № 0440/5529/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року Справа № 0440/5529/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Устинової А.В.
представника відповідача Петренко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОЛА" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною індивідуальну податкову консультацію,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОЛА" (далі - ТОВ "ТД "БІОЛА", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач), в якій просить визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію ДФС України, викладену у листі від 05.06.2018 року №2458/6/99-99-15-03-0245/1ПК.
В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ "ТД "БІОЛА" з метою отримання роз'яснення щодо права на включення до податкового кредиту сум ПДВ, нарахованих (сплачених) у зв'язку з придбанням маркетингових послуг звернулось до відповідача із запитом про отримання консультації у електронному вигляді №31 від 13.04.2018 року. Відповідач надав податкову консультацію, з якою позивач частково погоджується, проте надана податкова консультація звелась до цитування Податкового кодексу України, без урахування особливостей, а саме особливості віднесення до податкового кредиту з податку на додану вартість суму ПДВ при наданні супермаркетом маркетингових послуг.
Ухвалою суду від 25.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
27.08.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.09.2018 року для повторного виклику відповідача у засідання.
06.09.2018 року ДФС України надано до суду відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції ДФС України зазначено, що індивідуальна податкова консультація надана позивачу відповідно до статті 52 Податкового кодексу України та містить усі обов'язкові складові, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
18.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 18.10.2018 року.
В судовому засіданні 18.10.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено що ТОВ "ТД "БІОЛА" зареєстровано як юридична особа 17.03.2017 року та перебуває на обліку у ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
13.04.2018 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання консультації та просив надати роз'яснення чи має право ТОВ "ТД "БІОЛА" відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України включити до податкового кредиту з податку на додану вартість суму ПДВ наступних послуг, наданих супермаркетом: проведення передпродажної підготовки товарів до реалізації, стимулювання збуту, додаткові місця продажу, додаткове розміщення, розміщення товарів в листівці, маркетингові послуги, забезпечення представленості, сприяння просуванню товару (торгівельних марок) та збуту, розміщення в магазині виконавця додаткового обладнання замовника - у разі здійснення таким супермаркетом продажу продукції ТОВ "ТД "БІОЛА".
За результатами розгляду звернення ДФС України надано податкову консультацію від 05.06.2018 року №2458/6/99-99-15-03-0245/1ПК, в якій відповідач на підставі статті 52 ПК України, посилається на пункт 201.1 статті 201, підпункт "а" пункту 198.1 статті 198, пункти 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункт 188.1 статті 188, пункт 189.9 статті 189, підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України та робить висновок, що суми ПДВ, нараховані (сплачені) платником податку у зв'язку з придбанням, зокрема перелічених у зверненні послуг, у межах господарської діяльності включаються до складу податкового кредиту за умови наявності відповідного документального підтвердження (податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, зареєстровані в ЄРПН, митні декларації, інші документи, передбачені пунктом 201.11 статті 201 розділу V ПК України); у разі якщо вартість таких придбаних послуг включається до складу вартості оподаткування операцій (витрати на придбання відшкодовуються покупцями у складі придбання товарів/послуг, що постачаються платником податку), то нараховування податкових зобов'язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 188.1 статті 188 ПК України не здійснюється; податкові зобов'язання визначаються за операцією з постачання оподатковуваних товарів/послуг, вартість яких враховує і вартість придбаних послуг; у разі якщо вартість таких придбаних послуг не включається до складу вартості оподатковуваних операцій, то нараховуються податкові зобов'язання згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України.
Також, в податковій консультації зроблено застереження з посиланням на статтю 36 ПК України, якою визначено, що платники податку зобов'язані самостійно декларувати свої податкові зобов'язання та визначати відповідність проведення таких операцій. Оцінка правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій може бути здійснена лише в межах податкової перевірки у відповідності до вимог ПК України.
Позивач не погоджуючись з тезою відносно методів оцінки правомірності відображення господарських операцій, звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковою консультацією є допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
На підставі пункту 52.1 статті 52 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Пунктом 52.3 статті 52 ПК України визначено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
В силу приписів пункту 53.2 статті 53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.
З аналізу викладених норм вбачається, що податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз'яснення конкретному платнику податків по конкретній нормі закону.
Мета податкової консультації викласти (роз'яснити) платнику податків офіційне розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильної одностайної реалізації норми в усіх випадках, на які вона розрахована. Податкова консультація має відповідати встановленим ПК України критеріям.
Кожен платник податків має право звернутись до контролюючого органу для отримання консультації з питань практичного використання норм податкового права.
Як вже зазначалось, позивач просив відповідача роз'яснити чи має право ТОВ "ТД "БІОЛА" відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України включити до податкового кредиту з податку на додану вартість суму ПДВ наступних послуг, наданих супермаркетом: проведення передпродажної підготовки товарів до реалізації, стимулювання збуту, додаткові місця продажу, додаткове розміщення, розміщення товарів в листівці, маркетингові послуги, забезпечення представленості, сприяння просуванню товару (торговельних марок) та збуту, розміщення в магазині виконавця додаткового обладнання замовника у разі здійснення таким супермаркетом продажу продукції ТОВ "ТД "БІОЛА".
Надана позивачу індивідуальна податкова консультація викладена в письмовій формі; містить назву - податкова консультація; містить реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій - №2458/6/99-99-15-03-0245/1ПК.
Також, в абзаці другому зазначеної податкової консультації викладено опис питання, що порушується платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків. Так, в податкові консультації відповідачем зазначено, що товариство є виробником безалкогольних напоїв і мінеральних вод та відповідно до договорів поставки з торговельною мережею здійснює постачання оптових партій такої продукції на митній території України у супермаркети для подальшої реалізації кінцевому споживачу. При цьому з метою збільшення об'ємів продажу продукції, утримання та завоювання ринкових позицій продукції товариством укладені окремі договори з супермаркетами щодо надання наступних послуг: проведення передпродажної підготовки товарів до реалізації, стимулювання збуту, додаткові місця продажу, додаткове розміщення, розміщення товарів в листівці, маркетингові послуги, забезпечення представленості, сприяння просуванню товару (торговельних марок) та збуту, розміщення в магазині виконавця додаткового обладнання замовника.
Далі податкова консультація містить обґрунтування застосування норм законодавства: пункту 201.1 статті 201, підпункту "а" пункту 198.1 статті 198, пунктів 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.9 статті 189, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства, який полягає у тому, що суми ПДВ, нараховані (сплачені) платником податку у зв'язку з придбанням, зокрема перелічених у зверненні послуг, у межах господарської діяльності включаються до складу податкового кредиту за умови наявності відповідного документального підтвердження (податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, зареєстровані в ЄРПН, митні декларації, інші документи, передбачені пунктом 201.11 статті 201 розділу V ПК України); у разі якщо вартість таких придбаних послуг включається до складу вартості оподаткування операцій (витрати на придбання відшкодовуються покупцями у складі придбання товарів/послуг, що постачаються платником податку), то нараховування податкових зобов'язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 188.1 статті 188 ПК України не здійснюється; податкові зобов'язання визначаються за операцією з постачання оподатковуваних товарів/послуг, вартість яких враховує і вартість придбаних послуг; у разі якщо вартість таких придбаних послуг не включається до складу вартості оподатковуваних операцій, то нараховуються податкові зобов'язання згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України. Крім того, відповідач зазначає, що оцінка правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій може бути здійснена лише в межах податкової перевірки у відповідності до вимог ПК України.
З огляду на зазначене, спірна індивідуальна податкова консультація надана в межах чинного законодавства, містить всі необхідні реквізити, в тому числі і опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Суд погоджується зі змістом висновків, викладених відповідачем у зазначеній індивідуальній податковій консультації та додаткового вказує, що спірна теза щодо оцінки правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій не суперечить вимогам чинного законодавства. Незгода платника податків з окремим висновком індивідуальної податкової консультації не є підставою для визнання її протиправною.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відтак, суд вважає необґрунтованим доводи позивача про те, що відповідач вийшов за межі своєї компетенції зазначивши, що оцінка правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій може бути здійснена лише в межах податкової перевірки.
Отже, враховуючи викладене, у задоволені позову ТОВ "ТД "БІОЛА" слід відмовити.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 29.10.2018 року.

Суддя М.В. Бондар