Справа № 489/6174/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/6174/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Рум'янцева Н.О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О. О.,

- Єщенка О. В.,

за участю: секретар судового засідання - Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, яке прийнято 26 червня 2018 року у складі суду судді: Рум'янцевої Н. О. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду до з позовом до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції, посилаючись на той факт, що 18 грудня 2017 року близько 17 год. 00 хв. в місті Миколаєві за перехрестям вулиці Генерала Карпенка та вулиці Біла м. Миколаїв, інспектором патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенантом поліції Гришаєвим О.О. було винесено постанову серії БР № 188300 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та постанову серії БР № 772422 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, проігнорувавши порядок накладення адміністративних стягнень при вчинені кількох адміністративних правопорушень, встановлених ст. 36 КУпАП.

В обґрунтування свого позову, ОСОБА_2 посилається на те, що поліс у нього був в наявності, але страховою компанією його не було внесено до реєстру через надмірну завантаженість. Також відповідач посилається на те, що номер державної реєстрації автомобіля був розпізнавальний. Скоєння ним адміністративного правопорушення не підтверджено жодним доказом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, просить, зокрема: скасувати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 грудня 2017 року постановами серії БР № 772422 та серії БР № 188300, винесеними інспекторами патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Миколаївській області Гришаєвим О. О., та Орловською Ю. В., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. а також за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.(а.с. 2-3)

Як зазначено відповідачем у відзиві на адміністративний позов (а.с. 20-21), ОСОБА_2 18 грудня 2017 року, близько 17 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом «Infiniti», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул.. Курортна, 2 в місті Миколаєві керував транспортним засобом з забрудненим державним номерним знаком, що не давало змоги визначити символи номерного знаку, чим порушила п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Інспектором поліції було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, ним виявився ОСОБА_2, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» та п. 2.4 «а» ПДР України. Також водієві було запропоновано усунути недоліки та витерти номерний знак. ОСОБА_2 витер номерний знак та надав інспектору для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк якого сплинув.

Внаслідок цього, 18 грудня 2017 року постановами № 772422 та № 188300 інспекторів патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. та адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними постановами, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Розглянувши дану справу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, визнання позивачем факту розмови по мобільному телефону, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим судом було відмовлено позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи даний спір в апеляційному порядку колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, зокрема, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Відповідно до змісту п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

При цьому, пунктом 2.4 ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою серії БР № 772422 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, та постановою серії БР № 188300 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.

Так, в підтвердження здійснення правопорушення збоку ОСОБА_2, відповідачем було надано відеозаписи (а.с. 21а) з аналізу яких вбачається, що інспектором поліції зупинено транспортний засіб «Infiniti», номерний знак НОМЕР_1, водієм якого виявився ОСОБА_2, внаслідок того, що останнім було порушено пп. «в» п. 2.9 ПДР України (а саме номерний знак автомобіля був забруднений) та в ході розмови з інспектором поліції, на вимогу останнього, позивач надав інспектору для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого сплинув.

Детально дослідивши вказані докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що з даних відеозаписів дійсно вбачається порушення ОСОБА_2 пп. «в» п. 2.9 ПДР України, що виражено в забрудненому номерному знакові вказаного транспортного засобу, символи якого неможливо було чітко визначити навіть з близької відстані. На відеозаписах зафіксовано, зокрема, як позивач у відповідь на пропозицію інспектора поліції усуває недоліки витираючи номерний знак.

В той же час, колегія суддів критично ставиться до посилань відповідача щодо пред'явлення ОСОБА_2 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого сплинув,

Як вбачається із вказаних відеозаписів, позивачем пред'явлено інспектору поліції поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак останнім не зафіксовано дійсний строк дії даного полісу, який зазначений на документі.

При цьому, інспектором було здійснено перевірку наявності діючого полісу по вказаному транспортному засобу за допомогою інформаційної системи МТСБУ за категорією пошуку «Зелена картка».

Водночас, відповідно до п. 1.11 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховий сертифікат "Зелена картка" - це страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті.

Також, згідно змісту ст. 10 вказаного Закону, сертифікат "Зелена картка» є видом договору міжнародного страхування, що діє на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Так, п. 10.1 статті 10 вказаного Закону визначені види договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, до яких відносяться: внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до статті 11 вказаного Закону визначено, що страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Так, згідно п. 5.5 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ поділяється на відкриту та інформацію з обмеженим доступом і надається користувачам безоплатно.

Відповідно до п. 5.9 вказаного Положення, до відкритої інформації відносяться відомості про наявність чи відсутність в базі даних договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та відомості про страховика, який уклав відповідний договір страхування. Відкрита інформація надається користувачам шляхом доступу через мережу Інтернет до відповідного інформаційного ресурсу, та/або в порядку, передбаченому чинним законодавством про звернення громадян, та/або відповідно до укладених договорів з МТСБУ.

Таким чином, з аналізу вищевказаних вимог чинного законодавства України випливає, що інспектором поліції повинна була бути здійснена перевірка наявності в ОСОБА_2 дійсного внутрішнього договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, інформація про наявність якого в базі даних МТСБУ є відкритою.

При цьому, як вбачається з витягу із бази даних МТСБУ, на момент винесення оскаржуваної постанови серії БР № 188300 від 18.12.2017 року, на автомобіль номерний знак НОМЕР_1 існував діючий поліс №АМ2455680.

Окрім того, позивачем було надано до суду копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АМ2455680) (а.с. 15), з аналізу якої вбачається, що вказаний поліс дійсний з 16.12.2017 до 15.12.2018 року, що відповідає наявній інформації в базі даних МТСБУ.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність об'єктивних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є підставою для скасування постанови серії БР № 188300 від 18.12.2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, у відповідності до вимог законодавства, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_2 (а.с. 20-21), до якого було надано диск з відеозаписами (а.с. 21а).

Водночас, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки даним доказам, а отже не в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 159 КАС України зазначається, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно змісту п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови серії БР № 188300 від 18.12.2017 року - скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про скасування постанови серії БР № 188300 від 18.12.2017 року, в іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 77, 159, 241, 243, 250, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2018 року - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови серії БР № 188300 від 18.12.2017 року - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги про скасування постанови серії БР № 188300 від 18.12.2017 року - задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О. О. Димерлій

Суддя: О. В. Єщенко