Справа № 0540/8415/18-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 р. Справа№0540/8415/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., при секретарі Карпенко А.В., за участю представника Позивача Петровського Є.Л., представника Відповідача Голуба М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.08.2018 року, № від 20.08.2018 року, № від 20.08.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.08.2018 року, № від 20.08.2018 року, № від 20.08.2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив наступне.

Посадовими особами Відповідача було проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 року по 31.03.2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 року по 31.03.2018 року, за результатами чого складено акт № 820/05-99-14-13-34657789 від 02 серпня 2018 року, згідно висновків якого встановлено порушення Позивачем п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.

20 серпня 2018 року Відповідачем відносно Позивача було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за № про зменшення суми від'ємного значення суми податку на додану вартість на додану вартість у розмірі 2 917 320 грн.

- за № про збільшення суми грошового зобов'язання Позивача за платежем податок на додану вартість на суму 496 993,75 грн., з яких: 397 595 грн. - за податковими зобов'язаннями, 99 398,75 грн. - за штрафними санкціями.

- за № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 291 256 грн.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх протиправними. Зазначає, що мав право у перевіреному періоді на формування податкового кредиту. Просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 20.08.2018 року, № від 20.08.2018 року, № від 20.08.2018 року.

Провадження у справі відкрито ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року, призначене підготовче засідання по справі.

09 листопада 2018 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження, розпочато судовий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Через канцелярію суду від Відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що підставою для прийняття оскаржуваних Позивачем податкових повідомлень-рішеннь стали висновки, що викладені в акті документальної планової виїзної перевірки Позивача № 820/05-99-14-13-34657789 від 02 травня 2018 року. Встановлено, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення Позивачем п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завишенно значення рядка 04 «Об'єкт оподаткування» (від'ємне значення - збитки) Декларації з податку на прибуток на загальну суму 291256 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 58370 грн. та за 1 квартал 2018 року на суму 232886 грн.; завищено суму податкового кредиту по операціям з ТОВ «УКРМЕХМОНТАЖ», ТОВ «ЗАХИСТ ІНТЕЛЕКТУ», ТОВ МАШСТРОЙ", ТОВ «ЦЕНТРСТРОЙ», ТОВ «ХАМАЧІ УКРАЇНА», ТОВ«ГЗФ СХІДНО- ДОНБАСЬКА», ТОВ «ПРОМЫШЛЕННОЕ ОБОРУДОВАНИЕ» на загальну суму 3 314 915 грн., в тому числі за квітень 2017 року на суму 149118 грн., за травень 2017 року на суму 168594 грн., за червень 2017 року на суму 16683 грн., за липень 2017 року на суму 30010 грн., за серпень 2017 року на суму 33190 грн., за жовтень 2017 року на суму 287305 грн., за лютий 2018 року на суму 1952905 грн., за березень 2018 року на суму 677110 грн.

Стверджував, що реальність вчинення господарських операцій між Позивачем та контрагентами: ТОВ «УКРМЕХМОНТАЖ», ТОВ «ЗАХИСТ ІНТЕЛЕКТУ», ТОВ «УКРМАШСТРОЙ», ТОВ «ЦЕНТРСТРОЙ», ТОВ «ХАМАЧІ УКРАЇНА», ТОВ«ГЗФ СХІДНО-ДОНБАСЬКА», ТОВ «ПРОМЫШЛЕННОЕ ОБОРУДОВАНИЕ», не підтверджено первинними документами. Фактично Позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання товару (отримання послуг) від вищевказаних контрагентів.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник Відповідача надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (ідентифікаційний код 34657789), зареєстрований як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис, в стані припинення не перебуває, знаходиться на податковому обліку в державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій обл. (т. 1, арк. с. 53-60), є платником податку на додану вартість з 17.11.2016 р. (т. 1, арк.с. 61). Згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

ТОВ "Краматорськтеплоенерго" є ліцензіатом з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел, виробництва електричної енергії та постачання електричної енергії, постачання та транспортування теплової енергії.

Згідно з довідкою про включення до ЄДРПОУ основними видами діяльності ТОВ "Краматорськтеплоенерго" є: 35.30 постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; 35.11 виробництво електроенергії; 35.12 передача електроенергії; 35.13 розподілення електроенергії; 35.14 торгівля електроенергією.

Відповідач - Головне управління державної фіскальної служби Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

На підставі наказу ГУ ДФС № 911 від 01.06.2018 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Краматорськтеплоенерго», код за », відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п. 77.1, 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового Кодексу України, Плану - графіка проведення планових документальних перевірок платників на 2018 рік, фахівцями ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (ідентифікаційний код 34657789) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 року по 31.03.2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 по 31.03.2018, про що складено акт від 02 серпня 2018 року № 820/05-99-14-13-34657789 (том 1, а.с. 75-212).

Згідно висновків акту перевірки встановлені порушення Позивачем податкового законодавства, а саме 44.1, п. 44.2, п. 44.3 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завишенно значення рядка 04 «Об'єкт оподаткування» (від'ємне значення - збитки) Декларації з податку на прибуток на загальну суму 291256 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 58370 грн. та за 1 квартал 2018 року на суму 232886 грн.; завищено суму податкового кредиту по операціям з ТОВ «УКРМЕХМОНТАЖ», ТОВ «ЗАХИСТ ІНТЕЛЕКТУ», ТОВ «УКРМАШСТРОЙ», ТОВ «ЦЕНТРСТРОЙ», ТОВ «ХАМАЧІ УКРАЇНА», ТОВ «ГЗФ СХІДНО-ДОНБАСЬКА», ТОВ «ПРОМЫШЛЕННОЕ ОБОРУДОВАНИЕ» на загальну суму 3 314 915 грн., в тому числі за квітень 2017 року на суму 149118 грн., за травень 2017 року на суму 168594 грн., за червень 2017 року на суму 16683 грн., за липень 2017 року на суму 30010 грн., за серпень 2017 року на 33190 суму . грн., за жовтень 2017 року на суму 287305 грн., за лютий 2018 року на суму 1952905 грн., за березень 2018 року на суму 677110 грн.

Зокрема, по операціям між ТОВ «Краматорськтеплоенерго» (ідентифікаційний код 34657789) з контрагентами-постачальниками ТОВ «УКРМЕХМОНТАЖ» (код за ) в декларації з податку на додану вартість за лютий 2018 року, ТОВ «ЗАХИСТ ІНТЕЛЕКТУ» (код за ) за лютий 2018 року, ТОВ «УКРМАШСТРОЙ» (код за ) за березень 2018 року, ТОВ «ЦЕНТРСТРОЙ» (код за ) за квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року, березень 2018 року, ТОВ «ХАМАЧІ УКРАЇНА» (код за ) за травень 2017 року, ТОВ «ГЗФ СХІДНО-ДОНБАСЬКА» (код за ) за квітень 2017 року, ТОВ «ПРОМЫШЛЕННОЕ ОБОРУДОВАНИЕ» (код за ) за вересень 2017 року.

За висновками акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення: від 20.08.2018 року № , яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 496993,75 грн., з яких 397595,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 99398,75 грн. за штрафними санкціями;

- від 20.08.2018 року № , яким підприємству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2018 року на суму 2917320 грн.;

- від 20.08.2018 року № , яким підприємству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2017 рік, 1 квартал 2018 року на суму 291 256 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У перевіряємому періоді порядок обчислення і сплати податку на додану вартість та правила формування податкового кредиту визначалися Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент вчинення правовідносин) (надалі - ПКУ).

Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком є обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розділ V Податкового кодексу України (ст.ст. 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об'єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 вказаного Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 вказаного Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 вказаного Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 вказаного Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності визначені ст. 44 Податкового кодексу України, відповідно до п.п. 44.1 та 44.2 якої для цілей оподатковування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій (видаткові накладні, акти виконаних робіт та інш.).

Слід зазначити, що податкова накладна не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п. 201.6, 201.8, 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Таким чином, в разі видачі покупцю контрагентом, який зареєстрований як платник ПДВ, податкових накладних з усіма необхідними реквізитами, визначеним законом, такий покупець має право на включення цього податку до складу податкового кредиту за звітній податковий період.

Отже, визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Однак, наявність лише податкової накладної не є підставою для формування податкового кредиту. Для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту необхідна наявність і інших первинних документів, які б свідчили про реальність такої господарської операції.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 вказаного закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням наведеного вище суд зауважує, що інформація, що міститься в документах первинного обліку, в силу норми частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.

Позивачем надані до суду документи, які, на його думку, підтверджують зміни у складі його активів внаслідок вчинення операцій, оподаткування яких становить предмет спору у справі.

У перевіряємий період Позивач мав наступні господарські відносини:

1. З ТОВ «УКРМЕХМОНТАЖ» (код за ) за лютий 2018 року. 10.02.2011 року між Позивачем як замовником та ТОВ «Укрмехмонтаж» як підрядником укладено договір підряду №10/02-11, згідно з яким підрядник зобов'язався виконувати роботи по механічній обробці деталей або їх виготовленню, по ремонту установок, обладнання, будівель і споруд, які розташовані за адресою м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5, а замовник - оплатити ці послуги.

Документальним підтвердженням факту виконання господарських операцій за вказаним договором є наступні докази: довідки про вартість виконаних робіт та витрати (т. 2, арк. с. 24; т. 2, арк. с. 33; т.2, арк. с. 41; т.2, арк. с. 49; т.2, арк. с. 57; т.2, арк. с. 65; т. 2, арк. с. 72); акти приймання виконаних робіт (т.2, арк. с. 25-28; т. 2, арк. с. 34-36; т.2, арк. с. 42-44; т.2, арк. с. 50-52; т.2, арк. с. 58-60; т.2, арк. с. 66-67; т. 2, арк. с. 73-75); підсумкові відомісті ресурсів (т.2, арк. с. 29-30; т.2, арк. с. 37-38; т.2, арк. с. 45-46; т.2, арк. с. 53-54; т.2, арк. с. 61-62; т.2, арк. с. 68-69; т.2, арк. с. 76-77); акти прийома-передачі матеріальних ресурсів для ремонту трубопроводу (т. 2, арк. с. 31; т.2, арк. с. 39; т.2, арк. с. 47; т.2, арк. с. 55; т.2, арк. с. 63; т.2, арк. с. 70; т.2, арк. с. 78), акти про витрати давальницьких матеріалів (т.2, арк. с. 32; т. 2, арк. с. 40; т.2, арк. с. 48; т.2, арк. с. 56; т.2, арк. с. 64; т.2, арк. с. 71; т.2, арк. с. 79), акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів (т.2, арк. с. 113-118), платіжні доручення, які підтверджують факт оплати (т.2, арк. с. 81-97, 101-106); податкові накладні (т.2, арк. с. 119-128).

2. З ТОВ «ЗАХИСТ ІНТЕЛЕКТУ» (код за ) за лютий 2018 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору доручення № ДП-3-14 від 31.12.2013 року, згідно з яким Повірений (ТОВ «ЗАХИСТ ІНТЕЛЕКТУ») бере на себе зобов'язання за винагороду вчинити від імені та за рахунок Довірителя (Позивач) дії по стягненню заборгованості з фізичних осіб (т. 2, арк.с. 138-140).

На виконання договору складені акт приймання-передачі (т.2, арк.с. 150-167), акт надання послуг (т.2, арк.с. 168-173), рахунок - фактура (т.2, арк. с. 177), звіт про платежі (т.2, арк. с. 178-180), платіжні доручення, які підтверджують факт оплати (т.2, арк. с. 175-176), податкова накладна (т. 2, арк.с. 181).

3. З ТОВ «УКРМАШСТРОЙ» (код за ) за березень 2018 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору підряду № 1/01-18 від 15.01.2018 року, згідно якого Підрядник (ТОВ «УКРМАШСТРОЙ») зобов'язався виконувати оботи по механічній обробці деталей або їх виготовленню, по ремонту установок, обладнання, будівель і споруд, які розташовані за адресою м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д (т. 2, а.с. 185-193).

На виконання договору складені довідки про вартість виконаних робіт та витрати (т.2, арк. с. 197; т.2, арк. с. 204), акти приймання виконаних робіт (т.2, арк. с. 198-200; т.2, арк. с. 205-206), підсумкові відомісті ресурсів (т.2, арк. с. 201; т.2, арк. с. 207), акти прийома-передачі матеріальних ресурсів (т.2, арк. с. 202; т.2, арк. с. 208), акт про витрату давальницьких матеріалів (т.2, арк. с. 203; т.2, арк. с. 209, 224, 233), акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів (т.2, арк. с. 241-243), податкові накладні (т.2, а.с. 244-249).

4. З ТОВ «ЦЕНТРСТРОЙ» (код за ) за квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року, березень 2018 року.

Взаємовідносини виникли на підставі Договору підряду № 01/3-17 від 01 березня 2017 року, відповідно до якого підрядник зобов'язується за винагороду здійснювати надійний та своєчасний ремонт всього енергоустаткування, будівель та інженерних споруд замовника для надійної та стабільної їх експлуатації та уникнення перебоїв з постачання теплової та електричної енергії споживачам.

Підрядник зобов'язується на свій ризик, з використанням своїх матеріалів та устаткування або з матеріалів та устаткування замовника за згодою останнього, виконати відповідні ремонтні роботи у строк та в об'ємі, передбаченому у замовленнях та актах дефектів.

На виконання рекомендацій, зазначених у висновку ТОВ "ДОНТЕХЕНЕРГО" та приписів Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж від 30 вересня 2016 року, у жовтні 2017 року ТОВ "Центрстрой" виконало підрядні роботи по заміні дільниці паропроводу від котлоагрегату № 7.

При укладенні даного договору ТОВ "Краматорськтеплоенерго" отримало від ТОВ "Центрстрой" копії правовстановлюючих документів де згідно відомостей з ЄДРПОУ видами діяльності ТОВ "Центрстрой" є будівництво житлових і нежитлових будівель (код 41.20); будівництво інших споруд (код 42.99); електромонтажні роботи (43.21); установлення та монтаж машин і устатковання (33.20); будівництво трубопроводів (42.21). ТОВ "Центрстрой" має ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності, яка видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 26 грудня 2016 року з терміном дії до 26 грудня 2019 року.

Факт виконання підрядних робіт підтверджується заявкою на виконання ремонтних робіт, актом дефектів, актом приймання - здачі з ремонту обладнання, довідками КБ-3, КБ-2в, актом приймання передачі матеріальних ресурсів.

На виконання вимог ПК України ТОВ "Центрстрой" було виписано ТОВ "Краматорськтеплоенерго" податкову накладну № 2 від 02 жовтня 2017 року.

Розрахунок між сторонами за договором проводився у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою № 5 від 02 жовтня 2017 року.

Вказані обставини встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі №805/767/18-а, яке набрало законої сили 12.06.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

5. З ТОВ «ХАМАЧІ УКРАЇНА» (код за ) за травень 2017 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору поставки № 2009/1-16 від 20.09.2016 року, на виконання умов якого ТОВ «КОНТУРГЛОБАЛ УКРАЇНА» було зобов'язане передати покупцю мати мінераловатні прошивні в двосторонній обкладці з склополотна ММБП 125-2-СХ, мати прошивні теплоізоляційні із БСТВ-сп МТПБа-Дуплекс-45 без обкладки та склотканину Е1-150-ПТ на умовах, зазначених в договорі (т.3, арк.с. 249-250). На підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ «КОНТУРГЛОБАЛ УКРАЇНА» перейменовано у ТОВ «ХАМАЧІ УКРАЇНА».

На виконання договору складені рахунок - фактура (т.4, арк.с. 6), прибутковий ордер (т.4, арк. с. 7), видаткова накладна (т.4, а.с. 8), товарно-транспортна накладна (т.4, а.с. 9), картка складського обліку матеріалів (т.4, арк. с. 13), податкова накладна (т.4, а.с. 14-33).

На підтвердження здійснення оплати Позивачем надано виписку по особовому рахунку (т.4, а.с. 5).

6. З ТОВ «ГЗФ СХІДНО-ДОНБАСЬКА» (код за ) за квітень 2017 року.

Взаємовідносини виникли на підставі Договору поставки № 8/11-16 від 08.11.2016 року. Згідно вказаного договору, Постачальник (ТОВ «ГЗФ СХІДНО-ДОНБАСЬКА») зобов'язався передати Покупцю (Позивач) вугілля на умовах, зазначених в договорі (т. 4, а.с. 37-40).

На виконання договору складені акти приймання - передачі (т.4, арк. с. 42, 50), акт прийому палива по кількості (т.4, арк. с. 44), накладні (т.4, а.с. 46-47, 53), рахунки на оплату (т.4, а.с. 49, 55), акт здачі (т.4, а.с. 54), картка складського обліку матеріалів (т.4, а.с. 57), податкова накладна (т. 4, а.с. 61), виписку з особового рахунку (т.4, арк. с. 60).

7. З ТОВ «ПРОМЫШЛЕННОЕ ОБОРУДОВАНИЕ» (код за ) за вересень 2017 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору підряду № 4008 від 11.09.2017 року. Згідно вказаного договору, Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми силами, засобами, обладнанням і устаткуванням, своїми паливно-мастильними матеріалами виконати та здати Замовнику в установлений цим Договором строк закінчені підрядні роботи з очищення золовідвалу (золовідстійника) Замовника, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5, район Шлакової гори, а саме: здійснити навантаження та перевезення шлаку від спалювання вугілля (золошлак), в обсягах, встановлених у кошторисі на роботи з навантаження та перевезення шлаку від спалювання вугілля (золошлак) з території золовідвалу при очищенні золовідвалу (т. 4, а.с. 74-77).

На виконання договору складені локальний кошторис (т.4, арк.с. 81-84), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (т.4, арк. с. 90), акт приймання виконаних робіт (т.4, арк. с. 91-93), підсумкова відомість ресурсів (т.4, арк. с. 94-97), акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів (т.4, арк. с. 101), податкова накладна (т. 4, а.с. 104).

На підтвердження здійснення оплати Позивачем надано виписку з особового рахунку.

Відповідно до вимог п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, Позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

На підтвердження здійснення господарських операцій по договорам, що укладені між позивачем та його контрагентами, надані первинні документи.

Питання договору поставки врегульовано Цивільним кодексом України та ст.ст. 265 - 271 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 664 Цивільного кодексу України якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Питання договору підряду врегульовано ст.ст. 837-864 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, в підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ по укладеним договорам позивачем надані відповідні документи бухгалтерського та податкового обліку.

Надані документи підтверджують факт здійснення господарських операцій та правомірність включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ.

Посилання Відповідача на недотримання податкового законодавства контрагентами Позивача є неприйнятними.

Так, законодавством України, зокрема Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов'язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника. Не передбачено ні право, ні зобов'язання будь-якої із сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину. При цьому відповідно до законодавства кожний платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник. Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Доказів реалізації Відповідачем повноважень, передбачених пп. 20.1.30 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, щодо визнання договорів Позивача з контрагентами недійсними - до суду не надано.

Доказів притягнення службових осіб ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до кримінальної відповідальності за здійснення нікчемних операцій з контрагентами, викладених в Акті перевірки № 820/05-99-14-13-34657789 від 02 травня 2018 року, Відповідачем до суду не надано.

Також, Відповідачем не надано до суду доказів відсутності змін в активах Позивача за його операціями з ТОВ «УКРМЕХМОНТАЖ», ТОВ «ЗАХИСТ ІНТЕЛЕКТУ», ТОВ МАШСТРОЙ", ТОВ «ЦЕНТРСТРОЙ», ТОВ «ХАМАЧІ УКРАЇНА», ТОВ «ГЗФ СХІДНО- ДОНБАСЬКА», ТОВ «ПРОМЫШЛЕННОЕ ОБОРУДОВАНИЕ» за спірні періоди.

Посилання відповідача на те, що висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі аналізу баз даних АІС "Податковий блок" щодо контрагентів є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відноситься. А тому нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.06.2016 року в справі №К/800/39786/15.

Щодо дефектності первинних документів за спірними господарськими операціями Позивача, «…необхідно зазначити, що наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні (описка, помарка, не заповнення певного реквізиту) носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а отже безпідставним є і посилання контролюючого органу на складення товарно-транспортних накладних з порушенням Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (ВАСУ від 18.05.2017 р. у справі № К/800/36463/16).

Встановлені відповідачем дефекти не позбавляють можливості ідентифікувати господарську операцію, обсяг товару, його вартість, тощо.

Крім того, певні дефекти в оформленні документів (зокрема відсутність окремих реквізитів або помилки при їх заповненні) не повин ні розглядатися як підстави для позбавлення платника податків права на формування податкового кредиту у разі реального здійснених господарських операцій.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема в ухвалі Вищого адміністративного суду від 28.10.2013 року в справі К/9991/8144/12 (справа №2а/0570/17166/2011).

Безпідставними є і посилання контролюючого органу на недоліки заповнення товарно-транспортних накладних щодо транспортування товару, оскільки, по-перше, як вже зазначалось вище, певні недоліки в заповненні документів носять оціночний характер, а по-друге, наявність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами поставки чи купівлі - продажу, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже наявність у Позивача товарно-транспортних накладних складених з певними недоліками, не може бути доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару Позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Дослідивши вищевказані первинні документи, суд вважає вищевказані угоди документально підтвердженми та такими, що виконані сторонами.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що висновки акту перевірки щодо відсутності реальності настання правових наслідків по взаємовідносинам з ТОВ «УКРМЕХМОНТАЖ», ТОВ «ЗАХИСТ ІНТЕЛЕКТУ», ТОВ МАШСТРОЙ", ТОВ «ЦЕНТРСТРОЙ», ТОВ «ХАМАЧІ УКРАЇНА», ТОВ «ГЗФ СХІДНО- ДОНБАСЬКА», ТОВ «ПРОМЫШЛЕННОЕ ОБОРУДОВАНИЕ», які зроблені Відповідачем без належної перевірки первинно-господарських документів платника податків, є передчасними. Висновки ж контролюючого органу про заниження Позивачем грошового зобов'язання і завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість є формальними та нічим не підтвердженими.

Наявність певної аналітичної інформації з інформаційних систем податкових органів або відомості, одержані від інших підрозділів податкової служби чи інших органів державної влади, можуть свідчити лише про наявність у податкового органу певних сумнівів щодо товарності господарських операцій, однак не доказують з достовірністю того факту, що в дійсності ніякі послуги, матеріали Позивачем не отримувались від контрагентів.

Суд зазначає, що прийняття податкових повідомлень-рішень, на підставі яких визначено Позивачу податкові зобов'язання, не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

Таким чином, з урахуванням того, що Відповідачем не було досліджено в повній мірі первинні документи Позивача по взаємовідносинам із контрагентами, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення прийняті податковим органом не обґрунтовано, без врахування усіх обставин, які мають значення для їх прийняття, а отже вони є неправомірними.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню, а позов - задоволенню.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д, код в ЄДРПОУ ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, 114, код в ЄДРПОУ ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.08.2018 року, № від 20.08.2018 року, № від 20.08.2018 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.08.2018 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.08.2018 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.08.2018 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» судовий збір у розмірі 55 583,55 (п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн. 55 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 листопада 2018 року.

Повний текст рішення виготовлено 19 листопада 2018 року.

Суддя Череповський Є.В.