Справа № 826/1844/15
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2018 року № 826/1844/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді головуючого Смолій І.В., суддів Григоровича П.О., Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємство «Червононенський завод продтоварів» до Державної фіскальної служби України, третя особа Прокуратура Житомирської область про скасування рішення від 14.01.2015 року № 000316,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Державне підприємство "Червононенський завод продтоварів" (надалі також - позивач) до Державної фіскальної служби України (надалі також - відповідач), третя особа Прокуратура Житомирської область (надалі також - третя особа) про скасування рішення від 14.01.2015 року № 000316.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 року касаційну скаргу Державної фіскальної служби України задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року скасовано. Справу за позовом Державного підприємства «Червононенський завод продтоварів» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення щодо застосування фінансових санкцій, направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01.12.2015 року зазначив, що судами попередніх інстанцій, не звернута увагу на дослідження всіх наявних в матеріалах справи документів, зокрема, взято до уваги лише довідку Київської обласної торгово-промислової палати від 06.09.2010 року № К-064 та висновок експертних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.12.2014 року № 117042/14-34/17315/14-53, який проведений на підставі звернення позивача.

Також, зазначено, що судами першої та апеляційної інстанцій не було досліджено та надано належної правової оцінки результатам висновків Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 10.06.2014 року № 94/3-10.2/3235, стосовно зразків КМПА марки «А» відібраних на ДП «Червононенський завод продтоварів», який є протилежним результатам досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.12.2014 року № 117042/14-34/17315/14-53.

Вищий адміністративний суд України відправляючи на новий розгляд зазначив формальний перелік підстав, а тому, суд з огляду на наявні у справі докази, приходить до наступних висновків.

Андрушівською об'єднаною ДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області проведена фактична перевірка щодо дотримання вимог чинного законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів на ДП "Червоненський завод продтоварів" (Житомирська область, Андрюшівський район, смт. Червоне, вул. Перемоги, 14-А), за результатами якої складено акт від 17.07.2014 року № 2/21/00374663.

Як встановлено судами, під час проведення перевірки позивачем надано товарно-транспортні накладні (ТТН) на реалізацію компоненту моторного палива альтернативного (КМПА), а саме: ТТН від 14.07.2014 року, серії 01АААА № 042164 на реалізацію КМПА в кількості 23239,63 кг за ціною 5,5596 грн/кг на суму 129203,05 грн. без ПДВ; ТТН від 14.07.2014 року, серії 01АААА № 042165 на реалізацію КМПА в кількості 5687,45 кг за ціною 5,5596 грн/кг на суму 31619,95 грн. без ПДВ; ТТН від 15.07.2014 року, серії 01АААА № 042166 на реалізацію КМПА в кількості 22661,36 кг за ціною 5,5596 грн/кг на суму 125988,1 грн. без ПДВ.

Перевіркою встановлено, що зазначені ТТН не мітять відмітки представника органу державної податкової служби на акцизному складі "Виїзд дозволено", таким чином позивач реалізував КМПА без дозволу представника ДПС на акцизному складі без сплати акцизного податку з кількості 51588,44 кг, що становить 6530,18 дал (сума акцизного податку 4596524,74 грн.) КМПА, чим порушено ст.229 та ст.230 Податкового кодексу України, п.2.4. Порядку роботи представників органів державної податкової служби на акцизних складах та податкових постах, затвердженого наказом ДПА України від 11.01.2011 року № 14.

Реалізація вказаного КМПА в кількості 51588,44 кг, що становить 6530,18 дал КМПА здійснена: без надання контрольному посту на акцизному складі підтверджуючих документів про сплату акцизного збору, або копії податкового векселя на суму податку нарахованого на обсяг реалізованого КМПА, без розрахунку акцизного податку виходячи з фактично отриманої кількості КМПА, без акта про відвантаження та приймання КМПА за формою П-24, затвердженою наказом Мінагрополітики від 13.04.2009 року № 264, чим порушено п.2.1. Розпорядження Міністерства доходів і зборів від 01.07.2014 року № 141-р "Про порядок контролю під час відвантаження спирту етилового з акцизного складу".

На підставі акта перевірки від 17.07.2014 року №2/21/00374663, відповідачем прийняте оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 14.01.2015 року №000316, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 11742112,91 грн.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону наведені терміни, що в ньому вживаються, зокрема: спирт етиловий - спирт етиловий-сирець, спирт етиловий ректифікований технічний, спирт етиловий денатурований (спирт технічний), спирт етиловий технічний, спирт етиловий ректифікований, що відповідають кодам 2207 і 2208 згідно з УКТЗЕД та виготовлені з крохмале- і цукровмісної сировини або з нехарчових видів сировини за спеціальними технологіями; незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирця виноградного, спирту-сирця плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів - імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання.

Відповідно до абз.6 ст.14 Закону, відвантаження спирту етилового з акцизного складу здійснюється на підставі дозволу, виданого уповноваженим представником органу доходів і зборів на такому акцизному складі. Дозвіл на відпуск спирту етилового з акцизного складу (крім відпуску спирту етилового на експорт) надається за умови сплати акцизного податку з спирту, що повинен бути переданий, грошовими коштами або забезпечення сплати акцизного податку податковим векселем, авальованим банком (податковою розпискою).

Відповідно до Порядку роботи представників органів державної податкової служби на акцизних складах та податкових постах, затвердженого наказом ДПА України від 11.01.2011 року № 14, представник органу державної податкової служби надає дозвіл на відпуск спирту з акцизного складу шляхом проставляння штампу "Виїзд дозволено" на товарно-транспортній накладній за умови наявності: акта про відвантаження та приймання спирту, розрахунку акцизного податку виходячи із фактично отриманої кількості спирту, підтвердження контролюючого органа за місцем реєстрації споживача спирту сплати акцизного податку, або копії податкового векселя взятого на облік.

Таким чином, підставою для зобов'язання підприємство сплачувати акцизний податок з спирту повинна бути наявність зазначеної речовини в виготовлених продуктах, що відпускаються з акцизного складу. Однак, це не єдина підстава. За умовами встановленими для обігу спиртовмістких речовин вони мають призначення для використання в харчовій промисловості придатні для вживання людиною, а тому потребують спеціального контролю.

За правилами ч.1 ст.17 Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, згідно абз.16 ч.2 ст.17 Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, крім іншого, вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з території акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органу доходів і зборів на товарно-транспортній накладній про погодження відпуску - 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, але не менше 15000 гривень.

Законом передбачена відповідальність саме за вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з території акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органу доходів і зборів на товарно-транспортній накладній.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснює виробництво та реалізацію компоненту моторного палива альтернативного (КМПА) на підставі ТУ У 24.6-9:2007 (із змінами та доповненнями) та Технологічного регламенту виробництва компоненту моторного палива альтернативного в умовах ДП "Червоненський завод продтоварів".

ТУ У 24.6-9.2007 компоненту моторного палива альтернативного (КМПА) введені в дію 03.10.2007 року та чинні до 03.10.2017 року, Всеукраїниським державним науково-виробничім центром стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, розроблені Науково-виробничим товариством "Інтермаш", директором УкрНДІспиртбіопрод, погоджені Державним департаментом пожежної безпеки Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та першим заступником Головного санітарного лікаря України.

Технологічний регламент виробництва компоненту моторного палива альтеративного (КМПА) в умовах ДП "Червоненський завод продтоварів" розроблений за участі директора ДП "Червоненський завод продтоварів" - ОСОБА_2, проректора з наукової роботи та міжнародних зв'язків Національного університету харчових технологій - професора ОСОБА_3, та завідувача кафедри біотехнології продуктів бродіння та виноробства - професора ОСОБА_4, погоджений з директором Департаменту контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів - ОСОБА_5, а також заступником Міністра доходів і зборів України - ОСОБА_6

Згідно ТУ У 24.6-9.2007, КМПА - антидетонаторний засіб, який призначено для виробництва біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згоряння (в тому числі біодизелю), біокомпоненту моторного палива, а також в якості добавки до бензинів автомобільних в кількості не більше ніж 5 % (об'ємних) згідно з ДСТУ 4839 та не більше ніж 5 % (масових) згідно з ДСТУ 4063.

КМПА призначено для реалізації підприємствам-виробникам біопалив моторних альтернативних для двигунів внутрішнього згоряння, біокомпоненту моторного палива, біодизелю, бензинів автомобільних, а також для реалізації на експорт.

Згідно свідоцтва про належність палива до альтернативного, виданого позивачу Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження 11.02.2014 року серії РП-См № 144, паливо "Компонент моторного палива альтернативного (КМПА) марки А" згідно ТУ У 24.6-9:2007 зі змінами № 1-9 ідентифіковане як альтернативне.

Згідно Технологічного регламенту, КМПА призначено для виготовлення палива моторного сумішевого,біокомпонентів моторних палив, отриманих шляхом синтезу із застосуванням КМПА або змішуванням КМПА з органічними сполуками та паливом, одержаними з вуглеводневої сировини, в яких вміст КМПА відповідає вимогам нормативних документів та які належать до біопалива.

За ТУ У 24.6-9.2007, КМПА класифікується у товарній позиції 20.59.42-50.00 "засоби антидетонаторні" за Державним класифікатором продукції та послуг, що відповідає коду 3811 11, 3811 19 00 00 УКТЗЕД.

Відповідно до даних табл. 2.1 - Фізико-хімічні показники КМПА (за ТУ У 24.6-9:2007 із змінами № 1-9) Технологічного регламенту, об'ємна частка спирту етилового (органічних кисневмісних сполук), %. становить не менше - 97,3.

Відповідно листа Департаменту митної справи Міндоходів від 27.06.2014 року №99-24/1.2-02-03/3107 "Щодо класифікації альтернативних видів палива", враховуючи, що в продуктах КМПА з концентрацією спирту не менш ніж як 90 об% в наявності є одна денатуюча добавка (бензин) з масовою часткою менше 1% (у відповідності з визначенням об'ємної частки спирту етилового за висновками лабораторних досліджень), такі товари класифікуються у товарній позиції 2207, за кодом згідно з УКТЗЕД, отже позивач виробляє та реалізує компонент палива моторного альтернативного, що відповідає товарному коду УКТЗЕД 2207, що відповідно до пп. 215.3.1 п.215.3 ст. 215 ПК України та є підакцизним товаром. Однак, не ставиться питання про можливість використання компонентів палива як сировини для харчових (косметичних) продуктів про що заявляє відповідач.

Крім того, по своїй правовій природі, лист не є належними доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а лише є викладенням суб'єктивної думки; а також, з зазначеного листа неможливо встановити, які саме зразки продукції досліджено; чи були ці зразки компонентом палива моторного альтернативного універсального, що вироблене позивачем.

Згідно експертної довідки №К-064 від 06.09.2010 року, складеної Київською обласною торгово-промисловою палатою, КМПА відповідає коду - Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори, смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та ніші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродуктів: антидетонатори, інші.

Судами встановлено, що висновком Київського науково-дослідного інститут судових експертиз від 22.12.2014 року № 117042/14-34/17315/14-53 за результатами проведення експертного дослідження КМПА (ТУ У 24.6-9.2007), наданий на дослідження зразок рідини відносяться до високооктанових кисневмісних домішок (ВКД) для автомобільних бензинів; за сукупною кількістю ознак досліджена рідина не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 "Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови" та ДСТУ 4284:2004 "Спирт етиловий ректифікований абсолютований. Технічні умови"; наданий на дослідження зразок рідини містить метил-трет-бутиловий ефір, що не передбачено вимогами ДСТУ 7166:2010 "Біоетанол. Технічні умови"; за складом та основними фізико-хімічними показниками наданий на дослідження зразок рідини відповідає вимогам ТУ У 24.6-9.2007 "Компонент моторного палива альтернативний КМПА. Технічні умови". Компонент моторного палива альтернативний КМПА використовується як антидетонаційна домішка до автомобільних бензинів на нафтовій основі та як окремий компонент в сумішевих бензинах. Наданий на дослідження зразок має наступні характеристики у відповідності до УКТЗЕД "Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори, смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та ніші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти" за умови використання його у якості компоненту моторного палива.

З урахуванням даного висновку, суд дійшов, що компонент моторного палива альтернативного, який відповідає технічним умовам ТУ У 24.6-9:2007, слід розглядати у товарній позиції 3811 "Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки до нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти".

Перелік підакцизних товарів (продукції) та ставки податку закріплені статтею 215 Податкового кодексу України. Підакцизні товари (продукція) - товари за товарними позиціями, категоріями та підкатегоріями згідно з кодуванням товарів за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності - УКТЗЕД.

До таких товарів (продукції) віднесено, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво, код класифікації яких - 2207, в той же час, на товар (продукцію) за кодом класифікації 3811, що виробляється позивачем, Податковим кодексом України акцизний збір не встановлено.

Суд також звертає увагу на те, що товарні позиції 2207 та 2208 відносять до групи 22 - алкогольні та безалкогольні напої та оцет.

Разом з тим, як свідчать обставини справи, за технологією, передбаченою ТУ У 24.6-9:2007, позивач здійснює виробництво компоненту палива моторного альтернативного універсального, який використовується як антидетонаційна домішка до автомобільних бензинів на нафтовій основі та як окремий компонент у сумішевих бензинах.

Таким чином, виходячи з призначення компоненту палива моторного альтернативного універсального, його не можна вважати алкогольним і безалкогольним напоєм або оцтом, та класифікувати за товарними позиціями УКТЗЕД 2207 або 2208, навіть за наявності у його складі частки спирту.

Зазначене дає підстави дійти висновку, що оскаржуване рішення від 14.01.2015 року № 000316 протиправним, оскільки КМПА не є підакцизним товаром, отже не потребує обов'язкового дозволу-погодження (відмітки представника органу державної податкової служби на акцизному складі "Виїзд дозволено") при його реалізації (відпуску).

Крім того, висновок експертного дослідження від 22.12.2014року №17042/14-34/17315/14-53 не містять висновків щодо віднесення КМПА згідно УКТЕЗД, а лише досліджені товарні характеристики продукції позивача.

Щодо висновку викладеного Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 10.06.2014 року №94/3-10.2/3235, суд зазначає наступне.

Як вбачається з даного дослідження: «Визначено об'ємна частка спирту етилового в пробах №№1-3 при 200С становить 99,8 об%, 98,0 об%, 100,1 об% відповідно. Проте, визначені аерометричним методом об'ємні частки спирту етилового у пробах можна розглядати лише як орієнтовані. Розходження між двома паралельними визначеннями об'ємної частки етилового спирту, густини, показника заломлення, масової концентрації кислот та сухого залишку не перевищуватиме допустимі розходження, зазначені у відповідних нормативно-технічних документах. За визначеними показниками результати лабораторних досліджень проб №№1,2, відповідають вимогам до КМПА. У зв'язку з відсутністю нормативно-затверджених показників флегмового компоненту ректифікованого денатурованого або флегмового компоненту ректифікованого зневодненого денатурованого зробити висновок щодо належності проби №3 до одного з цих продуктів не видається можливим. Слід зазначити, що за результатами аналізу НТД відрізнити спирт етиловий денатурований від біоетанолу за фізико-хімічними показниками якості згідно ТУ У 18.511-99 та ДСТУ 7166-2010 лабораторним шляхом не видається можливим», не спростовують доводів позивача.

Суд також не бере до уваги посилання відповідача на наказ Міністерства юстиції України від 01.06.09р. №965/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції від 08.10.98р. №53/5» були внесені зміни до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 08.10.1998року №53/5 шляхом виключення права науково-дослідних інститутів судових експертиз при проведенні товарознавчих експертиз вирішувати питання про відповідність товару згідно УКТЕЗД, колегія суддів зазначає, що експертна довідка №К-064 від 06.09.2010року.

За наведених обставин, виходячи з призначення компоненту палива моторного альтернативного універсального, його не можна вважати алкогольним і безалкогольним напоєм або оцтом, та класифікувати за товарними позиціями УКТ ЗЕД 2207 чи 2208, навіть за наявності у його складі частки спирту, а відтак у позивача не виникає обов'язку при реалізації КПМА просталяти штамп «Виїзд дозволено» та особистий підпис представник органу державної податкової служби на товарно-транспортній накладній.

Посилання відповідача на лист Департаменту митної справи Міндоходів України від 27.06.2014року, в якому зазначено, що КМПА має класифікуватись у товарній позиції 2207 УКТЕЗД не заслуговують на увагу, з огляду на те, що цей лист не містить жодних відомостей про те, що досліджуваний КМПА, вироблений саме Державним підприємством «Червононеський завод продтоварів», або ж відповідає вимогам ТУ У 24.6-9.2007; у вказаному листі мова йде про КМПА з однією денаторуючою домішкою (бензином) масовою часткою менше 1%, тоді як висновками експертних досліджень встановлено наявність КМПА виробленому позивачем наступних денаторуючих домішок: бензин, циклогексан, метил-трет- бутило вий спирт.

Окрім того, митні органи наділені повноваженнями щодо класифікації товару виключно при здісненні ними митного оформлення (ст.69 Митного кодексу України), в даному випадку позивач не здійснював зовнішньоекономічну діяльність та не подавав товар для митного оформлення, реалізація здійснювалась виключно в межах України, чого не заперечував апелянт. А тому колегія суддів вважає, що відповідач вийшов за межі повноважень в частині самостійної класифікації товару, який не подавався для митного оформлення.

Вказаний лист не є рішенням про класифікацію товару в розумінні митного законодавства України.

Також суд не посилання відповідача на висновок експерта Державного науково-дослідного експертного криміналістичного центру від 17.11.2014року, з огляду на те, що при даному експертному дослідженні не були досліджені товарні характеристики продукції з метою її класифікації за кодами УКТ ЗЕД, зокрема, не було досліджено чи наявні у зразку рідини: альдегіди (ацетальдегід), ефіри (діетиловий ефір, метилацетат, етилацетат, ізо-бутилоцетат, ізо-амілоцетат та метил-трет-бутиловий ефір; нижчі спирти (метанол, етанол, як основний компонент), вищі спирти (пропаном, ізо-бутанол, ізо-амілол) та їх співвідношення з показниками передбаченими для спирту етилового.

Довідка Житомирської торгово-промислової палати від 11.12.14року №В-4282 також не може бути належним доказом у справі оскільки, для визначення коду УКТЗЕД спеціалісту Житомирської торгово-промислової палати було надано виключно лист Департаменту митної справи Міндохідів України від 27.06.2014року та висновок експерта Державного науково-дослідного експертного криміналістичного центру від 17.11.2014року.

Судом також встановлено, що не спростовано судом вищої інстанції, форма оскаржуваного рішення не узгоджується із нормами Податкового кодексу України.

Форма рішення про застосування фінансових санкцій встановлена Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790.

Разом із тим, відповідно до п.10 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податкового кодексу України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

При цьому, відповідно до пп.14.1.39. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.58.1. ст.58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст.54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, контролюючий орган, у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобовязаний прийняти податкове повідомлення-рішення, а прийняття будь-яких інших рішень, у тому числі про застосування фінансових санкцій, суперечитиме Податкового кодексу України.

Розмір застосованого штрафу у сумі 11 742 112,91 грн., є протиправним, оскільки, згідно ТТН від 14.07.2014року та від 15.07.2015року на реалізацію відвантажено товар на загальну суму 286 811 грн., що зафіксовано в акті перевірки та не заперечується відповідачем, тоді як за Законом №481/95-ВР відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, але не менше 15000 гривень.

Покладення у розрахунок штрафних санкцій акцизного податку та ПДВ, нарахованого на вартість товару - неправомірне, оскільки згідно вимог податкового законодавства суми податкових та/або грошових зобов'язань визначаються платником податку самостійно, виходячи з об'єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов'язань або ж контролюючим органом шляхом донарахування виключно за підставами та у порядку, визначеному Податковим кодексом України (глава 4, ч. 1 ст. 217 ПК України). Податковим органом не подано суду доказів дотримання такого порядку; представник підтвердив суду, що податкові повідомлення-рішення про нарахування суми податку, що підлягають сплаті, з підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, не приймалися.

Суд приходить до висновку про протиправність рішення про застосування фінансових санкцій від 14.01.2015 року № 000316 про застосування фінансових санкцій та скасування останнього.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Червононенський завод продтоварів" до Державної фіскальної служби України, третя особа Прокуратура Житомирської область про скасування рішення від 14.01.2015 року № 000316, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 14.01.2015 року № 000316.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства "Червононенський завод продтоварів" суму здійсненого судового збору в розмірі 487,20 грн.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя І.В. Смолій

Судді П.О. Григорович

С.К. Каракашьян