Справа № 0840/3835/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 жовтня 2018 року Справа № 0840/3835/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-6, ),

до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164 )

Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164 )

про скасування постанови старшого державного виконавця про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі позивач) до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі відповідач 1), Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі відповідач 2), в якому позивач просить суд: скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, від 07 вересня 2018 року ВП № 56688665 про накладення штрафу у розмірі 5100,0 грн.

Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, а судове засідання призначено на 31 жовтня 2018 року.

31 жовтня 2018 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача 2 про залишення позовної заяви без розгляду.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що на адресу позивача 11 вересня 2018 року надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, від 07 вересня 2018 року ВП № 56688665 про накладення штрафу у розмірі 5100,0 грн. за невиконання виконавчого листа, виданого 19 червня 2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом по справі 808/735/18. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі № 808/735/18 Головне управління зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року шляхом її підвищення відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Вказане рішення виконано Головним управлінням в рамках виконавчого провадження (постанова про відкриття виконавчого провадження від 18 липня 2018 року ВП № 56688665). Головним управлінням проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 про що листом від 09 липня 2018 року № 13186/07 було повідомлено Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та надано відповідний розрахунок. В подальшому листом від 20 липня 2018 року № 14036/07 позивач підтверджував проведення перерахунку та виплати пенсії на виконання постанови суду. Зазначає про те, що законодавцем чітко вказано, що виплата донарахованої за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі № 808/735/18 пенсії ОСОБА_2 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року повинна здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду. Виплата вказаної доплати за рахунок коштів Пенсійного фонду є порушенням бюджетного законодавства. Зазначає, що згідно з частиною 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вказує на те, що Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено накладення штрафу - невиконання без поважних причин судового рішення. Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, від 07 вересня 2018 року ВП № 56688665 про накладення штрафу у розмірі 5100,0 грн. за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №808/735/18 є, на думку позивача протиправною та підлягає скасуванню.

Представник позивача 31 жовтня 2018 року до суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Представник Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№34826 від 31 жовтня 2018 року), відповідно до якого зазначає, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ВП№ 56688665 від 03 липня 2018 року в порядку статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу. Листом від 09 липня 2018 року за вих. № 13186/07 боржник повідомив про виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа по справі № 808/735/18 від 19 червня 2018 року. Проте, виплату призначеної пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року боржником не здійснено та зазначено, що відповідно до вимог пункту 3 постанови КМУ від 21 квітня 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзаці першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Таким чином, боржником виплачено грошові кошти лише за період з 01 січня 2018 року по 31 квітня 2018 року в розмірі 4649,52 грн. Грошові кошти за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 37196,16 грн. боржником не виплачені. Вважає, що відповідачем-1 доведено той факт, що рішення суду позивачем у частині виплати заборгованості з пенсії за період 2016-2017 роки не виконано. З системного аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов'язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено. Також позивачем жодним чином не доведено факту відсутності фінансування для виплати вищезазначеної заборгованості за рішенням суду, жодних підтверджуючих документів ані державному виконавцю, ані до суду надано не було. Наголошує, що позивач не скористався своїми правами боржника, встановленими Законом України «Про виконавче провадження», а саме: не звернувся до державного виконавця в порядку статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, не звернувся до суду в порядку статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, а також не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов'язкове зупинення виконавчого провадження. Вважає, що державним виконавцем з метою недопущення порушень положень Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно керуючись вимогами статей 18, 63, 75 Закону, в межах повноважень, правомірно було винесено постанову про накладення штрафу по виконавчому провадженню №56688665.

До суду 31 жовтня 2018 року представник Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подав клопотання, відповідно до якого просить суд розглядати справу в порядку письмового провадження. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Представник Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№34746 від 30 жовтня 2018 року), відповідно до якого зазначає, що Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області жодним чином не порушені права позивача, а відтак йому слід відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача-2.

До суду 31 жовтня 2018 року представник Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подав клопотання, відповідно до якого просить суд розглядати справу в порядку письмового провадження. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Разом з тим до суду 30 жовтня 2018 року від представника 2 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки така позовна заява не відповідача вимогам статей 160, 161 КАС України.

З цього приводу суд звертає увагу на те, що питання викладені представником Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у заяві про залишення адміністративного позову без розгляду зазначалися позивачу в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 01 жовтня 2018 року.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Тому, судом при вирішенні питання, щодо відкриття провадження у справі від 22 жовтня 2018 року, вирішено питання, які викладені відповідачем-2 в заяві про залишення позовної заяви без розгляду та відкрито провадження у справі.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі № 808/735/18 Головне управління зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року шляхом її підвищення відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 07 вересня 2018 року ВП № 56688665 в порядку статтях 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Листом від 09 липня 2018 року за вих. № 13186/07 боржник повідомив про виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа по справі № 808/735/18 від 19 червня 2018 року.

07 вересня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 за невиконання рішення суду, на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як боржника у виконавчому провадженні ВП №56688665, накладено штраф у розмірі 5100 грн. 00 коп., про що винесено відповідну Постанову.

Позивач вважає постанова головного державного виконавця про накладення штрафу від 07 вересня 2018 року ВП №56688665 є незаконною, протиправною та такою, що порушує його права, через що змушений звернутися до суду з позовом про захист своїх прав та скасування рішення виконавчого органу.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачами докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів часини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частин 1, 2 статті Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

В силу приписів статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09 квітня 1992 року виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв'язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить ОСОБА_2 не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30 червня 2015 року по справі №21-1044а15, від 20 жовтня 2015 року у справі №21-2630а15, від 02 лютого 2016 року 21-5118а15, від 22 листопада 2016 року.

Також, суд зазначає, що постановою КМУ від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» врегульовано порядок виплати коштів за період з 01 червня 2016 року та в подальшому.

Аналогічного висновку щодо порядку виплати перерахованих сум пенсії з урахуванням постанови КМУ від 21 лютого 2018 року №103 дійшов Верховний Суд в ухвалі від 02 травня 2018 року у справі 808/1076/18 (провадження Пз/9901/32/18, № 73763736) де встановлено, що постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

При цьому суд зауважує, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 у справі № 808/735/18 набрало законної сили 04 травня 2018 року, тобто після набрання чинності Постанови №103.

Крім того, в рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Спірні правовідносини у цій справі вирішувались судом першої інстанції у правовому полі, що існувало у період з 01 січня 2016 року (час виникнення спірних відносин) по 03 квітня 2018 року (дата винесення судового рішення), тож до зобов'язань, покладених цим рішенням, застосовуються нормативно-правові акти, що діяли у цей період.

Відповідачами-1, 2 документально не доведено «невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення» (як то передбачено статтями 63, 75 Закону України Про виконавче провадження) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Таким чином суд дійшов висновку, що підстави для вжиття заходів у вигляді накладення штрафу до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відсутні.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № К/800/39668/15) та у постановах Верховного Суду у справах К/9901/1598/18 (405/3663/13-а) від 24 січня 2018 року, №814/2655/14 від 21 лютого 2018 року невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про неправомірність постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, від 07 вересня 2018 року ВП № 56688665 про накладення штрафу у розмірі 5100,0 грн.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню частково, а оскаржувані постанови скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-6, ), до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164 ) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164 ) про скасування постанови старшого державного виконавця про накладення штрафу, - задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, від 07 вересня 2018 року ВП № 56688665 про накладення штрафу у розмірі 5100,0 грн.

Присудити на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 31 жовтня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов