Справа № 2040/6081/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 р. № 2040/6081/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

представника позивача - Дуріхіна С.В.,

представника відповідача - Косовської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби Харківської області № 1 від 27.04.2018 року, № 1 від 27.04.2018 року, № 1 від 19.07.2018 року, № 1 від 19.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а тому підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37246568.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків", податковий номер 37246568 податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., з урахуванням п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України від 02.10.2010 р. № 2755-VI, валютного та іншого законодавства - за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування - за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р.

Результати перевірки викладені в акті № 1084/20-40-14-01-08/37246568 від 28.03.2018 року.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено:

- в порушення норм п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI змінами та доповненнями у редакції, чинній з 01.01.2015 року, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 р. за № 85/4306, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. за № 860/4153, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248 Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" занижено податок на прибуток у сумі 60601,0 грн., в тому числі : за 2016 рік занижено вказаного податку у сумі 12000,0 грн., за 2017 рік - 48601,0 грн.;

- в порушення норм п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" занижено податок на додану вартість у загальній сумі 11484210,0 грн.

- в порушення норм п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" не було виписано за зареєстровано податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 1257178,0 грн.;

На підставі висновків акту перевірки, результатів розгляду заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" на зазначений акт, контролюючим органом були прийняті наступні податкові повідомлення - рішення :

- № 1 від 27.04.2018 року, яким позивачу був донарахований податок на прибуток у розмірі 60601,0 грн. та застосовано фінансових санкцій на суму 15150,25 грн., загальна сума визначеного грошового зобов'язання за цим рішенням складає 75751,25 грн.;

- № 1 від 27.04.2018 року, яким позивачу був донарахований податок на додану вартість у розмірі 10956290,0 грн. та застосовано фінансових санкцій на суму 2739072,5 грн., загальна сума визначеного грошового зобов'язання за цим рішенням складає 13695362,5 грн.;

- № 1 від 27.04.2018 року, яким позивач був попереджений про необхідність скласти та зареєструвати податкові накладні у строк, визначений пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 628589,0 грн.;

- № 1 від 27.04.2018 року, за яким до позивача було застосовано штраф у розмірі 510,0 грн. за ненадання підприємством до перевірки документи у повному обсягу, у відповідності до ст. 44 Податкового кодексу України.

В подальшому зазначені податкові повідомлення-рішення позивач оскаржував в адміністративному порядку, за результатами розгляду його скарги ДФС України скасувала податкові повідомлення-рішення від 27.04.2018 року за № 1 та № 01 в частині визначення перевіркою податкових зобов'язань з ПДВ по операціях з реалізації товару за цінами нижче собівартості і у відповідній частині штрафні санкції, податкові повідомлення-рішення від 27.04.2018 року за № 1 та № 1 залишено без змін.

21.07.2018 року позивачем було отримано складені ГУ ДФС у Харківській області на виконання вимог п. 5 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204 податкові повідомлення - рішення № 1 від 19.07.2018 року та № 1 від 19.07.2018 року.

Відповідно до вимог п.п. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПКУ податкове повідомлення-рішення вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. А згідно положень п. 60.4 вказаної статті у цьому випадку податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

А тому, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення № 1 від 27.04.2018 року та № 1 від 27.04.2018 року, складені ГУ ДФС у Харківській області, вважаються відкликаними з 21.07.2018 року.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.07.2018 року позивачу був донарахований податок на додану вартість у розмірі 10896628,0 грн. та застосовано фінансових санкцій на суму 2724157,0 грн., загальна сума визначеного грошового зобов'язання за цим рішенням складає 13620785,0 грн.

За податковим повідомленням-рішення № 1 від 19.07.2018 року позивач був попереджений про необхідність скласти та зареєструвати податкові накладні у строк, визначений пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 609225,50 грн.

Судом встановлено, що підставою для висновків акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства та винесення спірного податкового повідомлення-рішення № 1 від 27.04.2018 року слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, укладених позивачем з підприємствами ТОВ «Лорін Комерц Груп» та ТОВ «Дайвос».

Однак, суд погоджується з такими висновками відповідача лише частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до умов договору поставки від 27.12.2017 року № 2017-12-27/Л та специфікації № 1 від 27.12.2017 року до договору у ТОВ «Лорін Комерц Груп» було придбано товар - зварювальний напівавтомат ПДУ-315-УЗ-380В «ТЕМП» у кількості 10 од. за ціною 27000,0 грн. на загальну суму 270000,0 грн., у тому числі ПДВ - 45000,0 грн. Вказаний товар відповідно до видаткової накладної постачальника від 27.12.2017 року за № 937 та пояснень, які було надано суду, отримав особисто директор підприємства ОСОБА_5 на підставі довіреності № 22 від 27.12.2017 року за адресою - АДРЕСА_3. Автотранспорт, який використовувався для перевезення - автомобіль марки VOLKSWAGEN, моделі Т4, рік випуску 2002, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, реєстр. номер НОМЕР_1, договір оренди транспортного засобу від 23.09.2016 року, орендодавець - ОСОБА_6.

В подальшому зазначений товар було реалізовано на адресу ПАТ «Українська залізниця» на підставі договору від 27.12.2017 року № П/НХ-172699/НЮ згідно видаткової накладної позивача від 28.12.2017 року № 897. Відповідно до умов договору товар було поставлено транспортом ТОВ «Компанія Лідер - Харків» (зазначеним вище автомобілем) на склад, розташований за адресою : АДРЕСА_2 (ВП «Харківський головний матеріально - технічний склад» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця»). Особа, яка отримала товар згідно довіреності від 27.12.2017 року № 1369 - співробітник підприємства ОСОБА_7, НОМЕР_2, виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України 26.04.2000 року.

З пояснень представника позивача, судом встановлено, що в період з 27 по 28 грудня товар зберігався у торгівельному приміщенні позивача, яким він користується на правах оренди (договір оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017 року № 0108-17, акт прийому-передачі об'єкту оренди від 01.08.2017 року) розташованому за адресою : АДРЕСА_4 (що засвідчує відповідна інформація у видатковій накладній позивача), де частина площі використовується в тому числі й для зберігання ТМЦ. Оприбуткування товару було проведено по відповідних облікових документах бухгалтерського обліку та відповідних рахунках синтетичного та аналітичного обліку. Так само було проведено по обліках підприємства й видаткову операцію щодо продажу вказаного напівавтомату у кількості 10 од. Підприємство не має інших місць зберігання товарно-матеріальних цінностей та інших торгівельних площадок, тому потреби в організації ведення окремого обліку по місцях зберігання ТМЦ немає. За організацію належного зберігання ТМЦ на підприємстві відповідає керівник ОСОБА_5

Також позивач надав суду нормативно-правове обґрунтування щодо складення товаро-супроводжувальної документації та організації складського обліку на підприємстві. Відповідно до вимог п. 2 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого Постановою КМУ від 25 лютого 2009 р. № 207 для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, необхідна накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж. Зазначене вище відповідним чином кореспондує з вимогами ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III та листом Міністерства інфраструктури України від 28.05.2014 року № 5615/25/10-14.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 «Організація бухгалтерського обліку на підприємстві» Розділу III «Організація та ведення бухгалтерського обліку» Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

За ч. 5 цієї статті підприємство самостійно, зокрема, визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За ч. 3 цієї статті інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних

документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Права і обов'язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Згідно пояснень керівника підприємства ОСОБА_5 підприємство не має інших місць зберігання товарно-матеріальних цінностей та інших торгівельних площадок (окрім розташованих за адресою - АДРЕСА_4), тому і потреби в організації ведення окремого обліку по місцях зберігання ТМЦ немає.

Також позивач повідомив, що за товар, придбаний у ТОВ «Лорін Комерц Груп» він розрахувався 30.01.2018 року, платіжне доручення № 19 у повному обсязі.

Таким чином, реальність правочину щодо придбання ТОВ «Компанія Лідер - Харків» у постачальника ТОВ «Лорін Комерц Груп» товару - зварювального напівавтомату ПДУ-315-УЗ-380В «ТЕМП» підтверджується договором поставки, специфікацією до нього, видатковою накладною постачальника, договором з покупцем - ПАТ «Українська залізниця», специфікацією до нього, видатковою накладною позивача, довіреністю на отримання товару, договором оренди нежитлового приміщення та транспортного засобу, відповідним платіжним дорученням.

Стосовно фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Дайвос», судом встановлено, що відповідно до п. 2.1 умов договору від 06.06.2016 року № 060616 про надання рекламних послуг між ТОВ «Компанія Лідер - Харків» та ТОВ «Дайвос», вказане підприємство за дорученням позивача зобов'язується проводити рекламні кампанії на відповідних рекламних площинах, визначених в додаткових угодах, що є невід'ємною частиною цього договору. Перелік послуг, строки їх надання, їх вартість та інші умови проведення рекламної кампанії погоджуються сторонами в кожному окремому випадку. (п. 2.2 договору) Адресна програма - затверджений сторонами перелік адрес розміщення рекламних площин, використовуваних для проведення рекламної кампанії. (п. 1.5 договору) (а.с. 119-123 т.6)

Факт надання послуг за цим договором підтверджується актом надання послуг № 3 від 15.06.2016 року, відповідно до якого проведено рекламну кампанію на суму 66666,67 грн. (а.с. 124 т. 6)

Акт наданих послуг було надано до суду, при цьому суд зазначає, що під час проведення перевірки зазначений акт був відсутній у позивача, що було підтверджено в судовому засіданні представником позивача та актом від 21.03.2018 про ненадання первинних документів до перевірки, який міститься в матеріалах справи.

З пояснень представника позивача, вбачається, що оскільки минуло вже більше двох років, в наявності залишилися лише документи, які відповідно до законодавчих приписів є обов'язковими для зберігання та на підставі яких сформовано витрати позивача з податку на прибуток та податковий кредит з ПДВ. Інших документів, рекламних матеріалів, макетів, тощо, щодо проведеної ТОВ «Дайвос» роботи, на підприємстві не залишилося.

Щодо спірних правовідносин, які виникли з приводу формування позивачем доходу за спірною господарською операцією та податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Дайвос», суд виходить наступного.

Оскільки згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов'язкова ознака господарської операції) кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

За змістом п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Ст.44.1 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. (п. 44.2 ПКУ)

Отже, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податковий кредит для оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат з податку на прибуток та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Проте, з наданих до суду документів підприємства позивача не можливо достовірно встановити факт отримання рекламних послуг, від фірми ТОВ «Дайвос».

Так, позивачем не представлено до суду доказів укладання до цього договору додаткових угод в яких визначено рекламну компанію, не наведено перелік адрес розміщення рекламних площин, не надано доказів замовлення та виготовлення рекламних матеріалів, не зазначено взагалі, що саме рекламувалось за умовами цього договору, звіти щодо наданих послуг, докази використання наданих послуг в господарській діяльності та отримання позитивного економічного ефекту від укладення договору.

В судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити, з приводу чого проводилась рекламна кампанія, зазначивши, що будь - які інші документи по спірній господарській операції у позивача відсутні.

Відповідно до п. 44.6 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Як вбачається з матеріалів справи під час проведення перевірки акт наданих послуг до перевірки не подавався та був відсутній у позивача, отже з огляду на приписи п. 44.6 Податкового кодексу України вказаний первинний документ вважається таким, що був відсутній у позивача на час складення такої звітності.

Зважаючи на те, що отримання послуг з проведення рекламної кампанії від ТОВ «Дайвос», не доведено під час проведення перевірки та судового розгляду, суд вважає обґрунтованим висновок податкового органу щодо безпідставного віднесення до складу витрат та податкого кредиту, сум понесених позивачем за зазначеним вище договором про надання послуг.

З наданого до суду розрахунку, вбачається, що вказане порушення призвело до визначення в податковому повідомленні-рішенні № 1 від 27.04.2018 податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 12000,00 грн. та штрафної санкції в розмірі 3000,00 грн. та в податковому повідомленні - рішенні № 1 від 19.07.2018 податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 13333,33 грн. та штрафної санкції 3333,33 грн. (а.с. 202 т. 6)

Відповідно до п. 44.3 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно п. 121.1. ст. 121 Податкого кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Зважаючи на те, що позивачем не було надано первинний документ в ході проведення перевірки строк зберігання якого не закінчився, суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача штрафної санкції за податковим повідомленням - рішенням № 1 від 27.04.2018.

Судом також встановлено, що підставою для висновків акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства та винесення спірного податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.07.2018 року слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача, про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, укладених позивачем з підприємствами ТОВ «Оландіс Груп», ТОВ «Акр-Тек», ТОВ «Ділайз», ТОВ «Харків Постач», ТОВ «Вінгерт», ТОВ «Тарспец-ДВ», ТОВ «Філіс Комфорт», ТОВ «Екотор», ТОВ «Лорін Комерц Груп», ТОВ «Мережа Інвест Буд», ТОВ «Кадвайл», ТОВ «Транс-Тек Груп», ТОВ «Скартмес», ТОВ «Мак Авто», ТОВ «КСБ», ТОВ «Нордкап Інвест», ТОВ «Нойс Компані», ТОВ «Моушен АП», ТОВ «Левон Буд», ТОВ «Севмаш», ТОВ «Ліксар», ТОВ «ТК Фаетон», ТОВ «Фуллтіт», ТОВ «Ріалайз - Плюс», ТОВ «Фенікс Прайм», ТОВ «Аваніс», ТОВ «ТК Брендр-Нафт».

З цього приводу судом встановлено наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Оландіс Груп» від 29.08.2016 року № 2908-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних: № 458 від 15.09.2016 р., № 459 від 15.09.2016 р., № 460 від 15.09.2016 р., № 461 від 15.09.2016 р., № 462 від 15.09.2016 р., № 463 від 15.09.2016 р., № 464 від 15.09.2016 р., № 465 від 15.09.2016 р., № 466 від 16.09.2016 р., № 467 від 16.09.2016 р., № 468 від 16.09.2016 р., № 469 від 16.09.2016 р., № 470 від 16.09.2016 р., № 471 від 16.09.2016 р., № 477 від 20.09.2016 р., № 485 від 20.09.2016 р., № 494 від 22.09.2016 р., № 506 від 30.09.2016 р., № 507 від 30.09.2016 р., № 508 від 30.09.2016 р., № 509 від 30.09.2016 р., № 510 від 30.09.2016 р., № 511 від 30.09.2016 р., № 512 від 30.09.2016 р., № 513 від 30.09.2016 р., № 514 від 30.09.2016 р., № 515 від 30.09.2016 р., № 517 від 30.09.2016 р., № 518 від 30.09.2016 р., № 525 від 07.10.2016 р., № 526 від 07.10.2016 р., № 527 від 07.10.2016 р., № 531 від 10.10.2016 р., № 532 від 10.10.2016 р., № 533 від 10.10.2016 р., № 534 від 10.10.2016 р., № 535 від 10.10.2016 р., № 536 від 10.10.2016 р., № 537 від 10.10.2016 р., № 538 від 10.10.2016 р., № 542 від 11.10.2016 р., № 549 від 15.10.2016 р., № 550 від 15.10.2016 р., № 551 від 15.10.2016 р., № 552 від 15.10.2016 р., № 553 від 15.10.2016 р., № 554 від 15.10.2016 р., № 561 від 21.10.2016 р., № 564 від 21.10.2016 р., № 565 від 21.10.2016 р., № 566 від 21.10.2016 р., № 567 від 21.10.2016 р., № 600 від 31.10.2016 р., № 611 від 04.11.2016 р., № 612 від 04.11.2016 р., № 613 від 04.11.2016 р., № 614 від 04.11.2016 р., № 615 від 04.11.2016 р., № 616 від 04.11.2016 р., № 620 від 09.11.2016 р., № 621 від 09.11.2016 р., № 622 від 09.11.2016 р., № 623 від 09.11.2016 р., № 624 від 09.11.2016 р., № 625 від 09.11.2016 р., № 626 від 09.11.2016 р., № 627 від 09.11.2016 р., № 628 від 09.11.2016 р., № 629 від 09.11.2016 р., № 630 від 09.11.2016 р., № 631 від 10.11.2016 р., № 632 від 10.11.2016 р., № 635 від 16.11.2016 р., № 636 від 16.11.2016 р., № 637 від 16.11.2016 р., № 638 від 16.11.2016 р., № 639 від 16.11.2016 р., № 643 від 17.11.2016 р., № 651 від 18.11.2016 р., № 652 від 18.11.2016 р., № 653 від 18.11.2016 р., № 654 від 18.11.2016 р., № 655 від 18.11.2016 р., № 651 від 18.11.2016 р., № 731 від 15.12.2016 р., № 732 від 15.12.2016 р., № 733 від 15.12.2016 р., № 734 від 15.12.2016 р., № 735 від 16.12.2016 р., № 736 від 16.12.2016 р., № 737 від 16.12.2016 р., № 738 від 16.12.2016 р., № 739 від 16.12.2016 р., № 747 від 23.12.2016 р., № 748 від 23.12.2016 р., № 749 від 23.12.2016 р., № 750 від 23.12.2016 р., № 751 від 23.12.2016 р., № 752 від 23.12.2016 р., № 753 від 23.12.2016 р., № 754 від 23.12.2016 р., № 756 від 26.12.2016 р., № 757 від 26.12.2016 р., № 758 від 26.12.2016 р., № 759 від 26.12.2016 р., № 760 від 26.12.2016 р., № 761 від 26.12.2016 р., № 762 від 26.12.2016 р., № 767 від 28.12.2016 р., № 768 від 28.12.2016 р., № 769 від 28.12.2016 р., № 770 від 28.12.2016 р., № 771 від 29.12.2016 р., № 65 від 25.02.2017 р., № 66 від 25.02.2017 р., № 67 від 25.02.2017 р., № 68 від 25.02.2017 р., № 69 від 25.02.2017 р., № 70 від 25.02.2017 р., № 75 від 28.02.2017 р., № 76 від 28.02.2017 р., № 77 від 28.02.2017 р., № 78 від 28.02.2017 р., № 81 від 06.03.2017 р., № 82 від 06.03.2017 р., № 83 від 06.03.2017 р., № 84 від 06.03.2017 р., № 85 від 06.03.2017 р., № 86 від 06.03.2017 р., № 87 від 06.03.2017 р., № 88 від 06.03.2017 р., № 89 від 06.03.2017 р., № 94 від 10.03.2017 р., № 95 від 11.03.2017 р., № 96 від 11.03.2017 р., № 97 від 11.03.2017 р., № 106 від 23.03.2017 р., № 107 від 23.03.2017 р., № 108 від 23.03.2017 р., № 109 від 23.03.2017 р., № 110 від 23.03.2017 р., № 111 від 23.03.2017 р., № 112 від 23.03.2017 р., № 113 від 23.03.2017 р., № 114 від 23.03.2017 р., № 115 від 23.03.2017 р., № 116 від 23.03.2017 р., № 117 від 28.03.2017 р., № 127 від 31.03.2017 р., № 128 від 31.03.2017 р., № 129 від 31.03.2017 р., № 130 від 31.03.2017 р., № 131 від 31.03.2017 р., № 132 від 31.03.2017 р., № 133 від 31.03.2017 р., № 134 від 31.03.2017 р., № 135 від 31.03.2017 р., № 136 від 31.03.2017 р., № 137 від 31.03.2017 р., № 138 від 31.03.2017 р., № 139 від 31.03.2017 р., № 140 від 31.03.2017 р., № 141 від 31.03.2017 р., № 142 від 31.03.2017 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Акр-Тек» від 14.09.2015 року № 14/09-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 313 від 25.09.2015 р., № 314 від 25.09.2015 р., № 315 від 25.09.2015 р., № 316 від 25.09.2015 р., № 317 від 28.09.2015 р., № 318 від 28.09.2015 р., № 319 від 25.09.2015 р., № 324 від 30.09.2015 р., № 325 від 25.09.2015 р., № 326 від 25.09.2015 р., № 333 від 08.10.2015 р., № 334 від 08.10.2015 р., № 337 від 09.10.2015 р., № 340 від 14.10.2015 р., № 343 від 14.10.2015 р., № 344 від 14.10.2015 р., № 345 від 14.10.2015 р., № 346 від 15.10.2015 р., № 347 від 15.10.2015 р., № 348 від 15.10.2015 р., № 349 від 15.10.2015 р., № 355 від 19.10.2015 р., № 357 від 22.10.2015 р., № 358 від 22.10.2015 р., № 359 від 22.10.2015 р., № 360 від 22.10.2015 р., № 361 від 22.10.2015 р., № 363 від 23.10.2015 р., № 364 від 23.10.2015 р., № 366 від 23.10.2015 р., № 367 від 23.10.2015 р., № 380 від 11.11.2015 р., № 389 від 25.11.2015 р., № 397 від 26.11.2015 р., № 398 від 26.11.2015 р., № 399 від 26.11.2015 р., № 400 від 26.11.2015 р., № 401 від 30.11.2015 р., № 402 від 30.11.2015 р., № 403 від 30.11.2015 р., № 404 від 30.11.2015 р., № 405 від 30.11.2015 р., № 406 від 30.11.2015 р., № 415 від 30.11.2015 р., № 416 від 30.11.2015 р., № 417 від 30.11.2015 р., № 418 від 30.11.2015 р., № 419 від 30.11.2015 р., № 420 від 30.11.2015 р., № 421 від 30.11.2015 р., № 422 від 30.11.2015 р., № 423 від 30.11.2015 р., № 425 від 30.11.2015 р., № 426 від 30.11.2015 р., № 426 від 30.11.2015 р., № 428 від 30.11.2015 р., № 429 від 30.11.2015 р., № 430 від 30.11.2015 р., № 431 від 30.11.2015 р., № 432 від 30.11.2015 р., № 433 від 30.11.2015 р., № 434 від 30.11.2015 р., № 435 від 05.12.2015 р., № 436 від 05.12.2015 р., № 437 від 07.12.2015 р., № 438 від 07.12.2015 р., № 439 від 07.12.2015 р., № 440 від 07.12.2015 р., № 441 від 07.12.2015 р., № 442 від 07.12.2015 р., № 443 від 07.12.2015 р., № 444 від 07.12.2015 р., № 445 від 07.12.2015 р., № 446 від 07.12.2015 р., № 447 від 07.12.2015 р., № 448 від 07.12.2015 р., № 449 від 08.12.2015 р., № 450 від 08.12.2015 р., № 451 від 08.12.2015 р., № 453 від 08.12.2015 р., № 454 від 08.12.2015 р., № 458 від 09.12.2015 р., № 459 від 09.12.2015 р., № 460 від 09.12.2015 р., № 461 від 09.12.2015 р., № 462 від 09.12.2015 р., № 463 від 09.12.2015 р., № 464 від 09.12.2015 р., № 465 від 09.12.2015 р., № 466 від 09.12.2015 р., № 467 від 09.12.2015 р., № 468 від 09.12.2015 р., № 208 від 11.12.2015 р., № 209 від 11.12.2015 р., № 474 від 14.12.2015 р., № 476 від 14.12.2015 р., № 477 від 14.12.2015 р., № 480 від 14.12.2015 р., № 491 від 18.12.2015 р., № 492 від 18.12.2015 р., № 493 від 18.12.2015 р., № 494 від 18.12.2015 р., № 495 від 18.12.2015 р., № 520 від 21.12.2015 р., № 523 від 22.12.2015 р., № 524 від 22.12.2015 р., № 525 від 22.12.2015 р., № 527 від 22.12.2015 р., № 528 від 22.12.2015 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Ділайз» від 22.06.2016 року № 2206-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 293 від 13.07.2016 р., № 294 від 13.07.2016 р., № 295 від 13.07.2016 р., № 296 від 13.07.2016 р., № 298 від 13.07.2016 р., № 299 від 13.07.2016 р., № 300 від 13.07.2016 р., № 301 від 13.07.2016 р., № 304 від 13.07.2016 р., № 369 від 16.08.2016 р., № 370 від 16.08.2016 р., № 371 від 16.08.2016 р., № 372 від 16.08.2016 р., № 387 від 22.08.2016 р., № 388 від 22.08.2016 р., № 389 від 22.08.2016 р., № 405 від 26.08.2016 р., № 406 від 26.08.2016 р., № 407 від 26.08.2016 р., № 408 від 26.08.2016 р., № 409 від 26.08.2016 р., № 410 від 26.08.2016 р., № 411 від 26.08.2016 р., № 412 від 26.08.2016 р., № 413 від 26.08.2016 р., № 414 від 26.08.2016 р., № 415 від 26.08.2016 р., № 416 від 26.08.2016 р., № 417 від 26.08.2016 р., № 418 від 26.08.2016 р., № 419 від 29.08.2016 р., № 420 від 30.08.2016 р., № 422 від 30.08.2016 р., № 424 від 30.08.2016 р., № 425 від 30.08.2016 р., № 426 від 30.08.2016 р., № 427 від 30.08.2016 р., № 436 від 07.09.2016 р., № 438 від 08.09.2016 р., № 439 від 08.09.2016 р., № 440 від 08.09.2016 р., № 441 від 08.09.2016 р., № 443 від 13.09.2016 р., № 444 від 13.09.2016 р., № 445 від 13.09.2016 р., № 446 від 13.09.2016 р., № 447 від 13.09.2016 р., № 448 від 13.09.2016 р., № 449 від 13.09.2016 р., № 450 від 13.09.2016 р., № 451 від 13.09.2016 р., № 452 від 13.09.2016 р., № 453 від 13.09.2016 р., № 454 від 13.09.2016 р., № 457 від 15.09.2016 р., № 478 від 20.09.2016 р., № 480 від 20.09.2016 р., № 481 від 20.09.2016 р., № 482 від 20.09.2016 р., № 483 від 20.09.2016 р., № 484 від 20.09.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Харків Постач» від 20.07.2015 року № 1307-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 216 від 31.07.2015 р., № 217 від 31.07.2015 р., № 214 від 18.08.2015 р., № 215 від 18.08.2015 р., № 241 від 28.08.2015 р., № 242 від 28.08.2015 р., № 243 від 28.08.2015 р., № 244 від 28.08.2015 р., № 269 від 28.08.2015 р., № 270 від 28.08.2015 р., № 271 від 28.08.2015 р., № 246 від 31.08.2015 р., № 272 від 31.08.2015 р., № 273 від 31.08.2015 р., № 275 від 31.08.2015 р., № 276 від 31.08.2015 р., № 249 від 02.09.2015 р., № 251 від 04.09.2015 р., № 252 від 04.09.2015 р., № 253 від 04.09.2015 р., № 254 від 04.09.2015 р., № 258 від 04.09.2015 р., № 259 від 04.09.2015 р., № 260 від 04.09.2015 р., № 261 від 04.09.2015 р., № 285 від 13.09.2015 р., № 277 від 14.09.2015 р., № 278 від 14.09.2015 р., № 279 від 14.09.2015 р., № 280 від 14.09.2015 р., № 281 від 14.09.2015 р., № 282 від 14.09.2015 р., № 283 від 14.09.2015 р., № 286 від 14.09.2015 р., № 287 від 14.09.2015 р., № 288 від 14.09.2015 р., № 289 від 14.09.2015 р., № 290 від 15.09.2015 р., № 291 від 15.09.2015 р., № 292 від 15.09.2015 р., № 293 від 15.09.2015 р., № 294 від 15.09.2015 р., № 295 від 15.09.2015 р., № 308 від 24.09.2015 р., № 309 від 24.09.2015 р., № 310 від 25.09.2015 р., № 311 від 25.09.2015 р., № 312 від 25.09.2015 р., № 320 від 28.09.2015 р., № 216 від 28.09.2015 р., № 217 від 28.09.2015 р., № 323 від 30.09.2015 р., № 327 від 30.09.2015 р., № 335 від 08.10.2015 р., № 336 від 08.10.2015 р., № 341 від 14.10.2015 р., № 342 від 14.10.2015 р., № 352 від 19.10.2015 р., № 353 від 19.10.2015 р., № 354 від 19.10.2015 р., № 362 від 22.10.2015 р., № 365 від 23.10.2015 р., № 378 від 11.11.2015 р., № 379 від 11.11.2015 р., № 387 від 25.11.2015 р., № 388 від 25.11.2015 р., № 390 від 25.11.2015 р., № 391 від 25.11.2015 р., № 392 від 25.11.2015 р., № 393 від 25.11.2015 р., № 395 від 26.11.2015 р., № 452 від 08.12.2015 р., № 455 від 08.12.2015 р., № 456 від 08.12.2015 р., № 470 від 14.12.2015 р., № 471 від 14.12.2015 р., № 472 від 14.12.2015 р., № 473 від 14.12.2015 р., № 475 від 14.12.2015 р., № 478 від 14.12.2015 р., № 479 від 14.12.2015 р., № 514 від 21.12.2015 р., № 515 від 21.12.2015 р., № 516 від 21.12.2015 р., № 517 від 21.12.2015 р., № 518 від 21.12.2015 р., № 519 від 21.12.2015 р., № 521 від 22.12.2015 р., № 526 від 22.12.2015 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Вінгерт» від 01.11.2016 року № 0111-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 661 від 18.11.2016 р., № 662 від 18.11.2016 р., № 663 від 18.11.2016 р., № 670 від 23.11.2016 р., № 671 від 23.11.2016 р., № 676 від 25.11.2016 р., № 677 від 25.11.2016 р., № 678 від 25.11.2016 р., № 679 від 25.11.2016 р., № 683 від 25.11.2016 р., № 685 від 28.11.2016 р., № 687 від 28.11.2016 р., № 688 від 28.11.2016 р., № 689 від 28.11.2016 р., № 690 від 28.11.2016 р., № 691 від 28.11.2016 р., № 692 від 28.11.2016 р., № 693 від 28.11.2016 р., № 699 від 30.11.2016 р., № 700 від 30.11.2016 р., № 701 від 30.11.2016 р., № 702 від 30.11.2016 р., № 704 від 30.11.2016 р., № 706 від 30.11.2016 р., № 707 від 30.11.2016 р., № 708 від 30.11.2016 р., № 710 від 05.12.2016 р., № 711 від 05.12.2016 р., № 712 від 05.12.2016 р., № 713 від 05.12.2016 р., № 714 від 05.12.2016 р., № 715 від 05.12.2016 р., № 716 від 08.12.2016 р., № 717 від 08.12.2016 р., № 718 від 09.12.2016 р., № 719 від 09.12.2016 р., № 720 від 09.12.2016 р., № 721 від 09.12.2016 р., № 722 від 09.12.2016 р., № 723 від 09.12.2016 р., № 726 від 15.12.2016 р., № 727 від 15.12.2016 р., № 728 від 15.12.2016 р., № 729 від 15.12.2016 р., № 730 від 15.12.2016 р., № 12 від 20.01.2017 р., № 14 від 21.01.2017 р., № 17 від 23.01.2017 р., № 18 від 23.01.2017 р., № 19 від 23.01.2017 р., № 20 від 23.01.2017 р., № 21 від 23.01.2017 р., № 25 від 30.01.2017 р., № 27 від 30.01.2017 р., № 28 від 30.01.2017 р., № 30 від 30.01.2017 р., № 31 від 30.01.2017 р., № 33 від 30.01.2017 р., № 32 від 02.02.2017 р., № 37 від 03.02.2017 р., № 38 від 03.02.2017 р., № 39 від 03.02.2017 р., № 40 від 03.02.2017 р., № 45 від 09.02.2017 р., № 46 від 09.02.2017 р., № 47 від 09.02.2017 р., № 48 від 10.02.2017 р., № 49 від 10.02.2017 р., № 50 від 10.02.2017 р., № 52 від 17.02.2017 р., № 53 від 17.02.2017 р., № 54 від 17.02.2017 р., № 55 від 17.02.2017 р., № 56 від 17.02.2017 р., № 57 від 17.02.2017 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Тарспец-ДВ» від 16.12.2015 року № 16/12-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 499 від 24.12.2015 р., № 500 від 24.12.2015 р., № 501 від 24.12.2015 р., № 502 від 24.12.2015 р., № 503 від 24.12.2015 р., № 504 від 24.12.2015 р., № 505 від 24.12.2015 р., № 506 від 24.12.2015 р., № 5 від 18.01.2016 р., № 6 від 18.01.2016 р., № 9 від 18.01.2016 р., № 10 від 18.01.2016 р., № 11 від 18.01.2016 р., № 12 від 18.01.2016 р., № 13 від 18.01.2016 р., № 14 від 18.01.2016 р., № 15 від 18.01.2016 р., № 16 від 18.01.2016 р., № 22 від 22.01.2016 р., № 23 від 22.01.2016 р., № 24 від 22.01.2016 р., № 25 від 22.01.2016 р., № 29 від 29.01.2016 р., № 30 від 29.01.2016 р., № 31 від 29.01.2016 р., № 33 від 03.02.2016 р., № 38 від 06.02.2016 р., № 39 від 06.02.2016 р., № 40 від 06.02.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Філіс Комфорт» від 02.06.2015 року № 09/06-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 168 від 30.06.2015 р., № 169 від 30.06.2015 р., № 170 від 30.06.2015 р., № 172 від 30.06.2015 р., № 218 від 30.06.2015 р., № 177 від 06.07.2015 р., № 199 від 24.07.2015 р., № 201 від 24.07.2015 р., № 212 від 31.07.2015 р., № 255 від 04.09.2015 р., № 256 від 04.09.2015 р., № 257 від 04.09.2015 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Екотор» від 20.11.2015 року № 15/11-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 489 від 18.12.2015 р., № 490 від 18.12.2015 р., № 522 від 22.12.2015 р., № 7 від 18.01.2016 р., № 8 від 18.01.2016 р.

Товаристом з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Лорін Комерц Груп» від 03.04.2017 року № 03/04-17 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 156 від 18.04.2017 р., № 163 від 20.04.2017 р., № 164 від 20.04.2017 р., № 165 від 20.04.2017 р., № 166 від 20.04.2017 р., № 170 від 21.04.2017 р., № 171 від 21.04.2017 р., № 172 від 21.04.2017 р., № 173 від 21.04.2017 р., № 179 від 27.04.2017 р., № 180 від 27.04.2017 р., № 181 від 27.04.2017 р., № 182 від 27.04.2017 р., № 183 від 27.04.2017 р., № 184 від 27.04.2017 р., № 185 від 27.04.2017 р., № 186 від 27.04.2017 р., № 187 від 27.04.2017 р., № 188 від 27.04.2017 р., № 189 від 27.04.2017 р., № 190 від 27.04.2017 р., № 191 від 27.04.2017 р., № 192 від 27.04.2017 р., № 193 від 27.04.2017 р., № 194 від 27.04.2017 р., № 195 від 27.04.2017 р., № 196 від 27.04.2017 р., № 197 від 27.04.2017 р., № 198 від 27.04.2017 р., № 169 від 05.05.2017 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Мережа Інвест Буд» відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступної видаткової накладної : № 3 від 16.01.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Кадвайл» від 25.06.2015 року № 10/06-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 179 від 06.07.2015 р., № 180 від 06.07.2015 р., № 186 від 13.07.2015 р., № 188 від 13.07.2015 р., № 206 від 30.07.2015 р., № 207 від 30.07.2015 р., № 210 від 11.12.2015 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Транс-Тек Груп» від 09.07.2015 року № 12/07-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 196 від 23.07.2015 р., № 198 від 24.07.2015 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Скартмес» від 20.04.2016 року № 2004-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 144 від 26.04.2016 р., № 145 від 26.04.2016 р., № 273 від 28.06.2016 р., № 274 від 28.06.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Мак Авто» від 20.04.2016 року № 2004-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 86 від 11.03.2016 р., № 87 від 11.03.2016 р., № 88 від 11.03.2016 р., № 89 від 11.03.2016 р., № 90 від 11.03.2016 р., № 91 від 11.03.2016 р., № 86 від 14.03.2016 р., № 92 від 21.03.2016 р., № 94 від 24.03.2016 р., № 95 від 24.03.2016 р., № 96 від 24.03.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «КСБ» відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 507 від 25.12.2015 р., № 508 від 25.12.2015 р., № 509 від 25.12.2015 р., № 510 від 25.12.2015 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Нордкап Інвест» від 18.03.2015 року № 05/03-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 28 від 07.04.2015 р., № 31 від 10.04.2015 р., № 34 від 14.04.2015 р., № 41 від 23.04.2015 р., № 45 від 29.04.2015 р., № 48 від 29.04.2015 р., № 49 від 29.04.2015 р., № 230 від 18.08.2015 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Нойс Компані» від 03.02.2015 року № 02/02-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 14 від 05.03.2015 р., № 15 від 05.03.2015 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Моушен АП» від 03.02.2015 року № 02/02-15 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 179 від 20.05.2016 р., № 180 від 20.05.2016 р., № 181 від 20.05.2016 р., № 182 від 20.05.2016 р., № 183 від 20.05.2016 р., № 184 від 20.05.2016 р., № 187 від 20.05.2016 р., № 188 від 20.05.2016 р., № 189 від 20.05.2016 р., № 337 від 28.07.2016 р., № 341 від 28.07.2016 р., № 377 від 19.08.2016 р., № 378 від 19.08.2016 р., № 379 від 19.08.2016 р., № 380 від 19.08.2016 р., № 381 від 19.08.2016 р., № 382 від 19.08.2016 р., № 383 від 19.08.2016 р., № 384 від 19.08.2016 р., № 391 від 25.08.2016 р., № 392 від 25.08.2016 р., № 393 від 25.08.2016 р., № 394 від 25.08.2016 р., № 395 від 25.08.2016 р., № 396 від 25.08.2016 р., № 397 від 25.08.2016 р., № 398 від 25.08.2016 р., № 399 від 25.08.2016 р., № 427 від 30.08.2016 р., № 428 від 30.08.2016 р., № 429 від 30.08.2016 р., № 430 від 30.08.2016 р., № 431 від 30.08.2016 р., № 432 від 30.08.2016 р., № 433 від 30.08.2016 р., № 434 від 30.08.2016 р., № 435 від 30.08.2016 р., № 436 від 31.08.2016 р., № 437 від 31.08.2016 р., № 438 від 31.08.2016 р., № 439 від 31.08.2016 р., № 440 від 31.08.2016 р., № 441 від 31.08.2016 р., № 442 від 31.08.2016 р., № 443 від 31.08.2016 р., № 443 від 31.08.2016 р., № 444 від 31.08.2016 р., № 445 від 31.08.2016 р., № 446 від 31.08.2016 р., № 447 від 31.08.2016 р., № 448 від 31.08.2016 р.

Товаристом з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Левон Буд» від 19.02.2016 року № 1902-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 52 від 25.02.2016 р., № 53 від 25.02.2016 р., № 54 від 25.02.2016 р., № 55 від 29.02.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Севмаш» від 02.02.2016 року № 0502-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 44 від 17.02.2016 р., № 45 від 17.02.2016 р., № 46 від 17.02.2016 р., № 47 від 17.02.2016 р., № 48 від 17.02.2016 р., № 78 від 26.02.2016 р., № 79 від 26.02.2016 р., № 80 від 26.02.2016 р., № 81 від 26.02.2016 р., № 82 від 26.02.2016 р., № 56 від 29.02.2016 р., № 97 від 24.03.2016 р., № 98 від 24.03.2016 р., № 99 від 24.03.2016 р., № 100 від 24.03.2016 р., № 103 від 24.03.2016 р., № 106 від 24.03.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Ліксар», відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступної видаткової накладної : № 83 від 26.02.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «ТК Фаетон» від 29.03.2016 року № 2903-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 113 від 11.04.2016 р., № 114 від 11.04.2016 р., № 115 від 11.04.2016 р., № 116 від 12.04.2016 р., № 117 від 12.04.2016 р., № 118 від 12.04.2016 р., № 119 від 12.04.2016 р., № 126 від 14.04.2016 р., № 130 від 16.04.2016 р., № 131 від 16.04.2016 р., № 132 від 16.04.2016 р., № 133 від 16.04.2016 р., № 135 від 18.04.2016 р., № 140 від 26.04.2016 р., № 141 від 26.04.2016 р., № 142 від 26.04.2016 р., № 143 від 26.04.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Фуллтіт» від 17.05.2016 року № 1705-16 відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 177 від 20.05.2016 р., № 178 від 20.05.2016 р., № 197 від 27.05.2016 р., № 198 від 27.05.2016 р., № 327 від 30.05.2016 р., № 328 від 30.05.2016 р., № 329 від 30.05.2016 р., № 330 від 30.05.2016 р., № 205 від 31.05.2016 р., № 206 від 31.05.2016 р., № 207 від 31.05.2016 р., № 208 від 31.05.2016 р., № 209 від 31.05.2016 р., № 210 від 31.05.2016 р., № 250 від 18.06.2016 р., № 269 від 28.06.2016 р., № 270 від 28.06.2016 р., № 271 від 28.06.2016 р., № 272 від 28.06.2016 р., № 319 від 30.06.2016 р., № 297 від 30.06.2016 р., № 325 від 30.06.2016 р., № 326 від 30.06.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Ріалайз - Плюс», відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 575 від 26.10.2016 р., № 577 від 27.10.2016 р., № 578 від 27.10.2016 р., № 582 від 29.10.2016 р., № 583 від 29.10.2016 р., № 584 від 29.10.2016 р., № 585 від 29.10.2016 р., № 586 від 29.10.2016 р., № 587 від 31.10.2016 р., № 588 від 31.10.2016 р., № 590 від 31.10.2016 р., № 591 від 31.10.2016 р., № 592 від 31.10.2016 р., № 593 від 31.10.2016 р., № 594 від 31.10.2016 р., № 595 від 31.10.2016 р., № 596 від 31.10.2016 р., № 597 від 31.10.2016 р., № 599 від 31.10.2016 р., № 645 від 18.11.2016 р., № 646 від 18.11.2016 р., № 647 від 18.11.2016 р., № 648 від 18.11.2016 р., № 649 від 18.11.2016 р., № 650 від 18.11.2016 р., № 656 від 18.11.2016 р., № 657 від 18.11.2016 р., № 658 від 18.11.2016 р., № 659 від 18.11.2016 р., № 660 від 18.11.2016 р., № 696 від 30.11.2016 р., № 697 від 30.11.2016 р., № 698 від 30.11.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Фенікс Прайм» від 31.05.2016 року № 3105-16, відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 211 від 31.05.2016 р., № 227 від 11.06.2016 р., № 228 від 11.06.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «Аваніс», відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 234 від 15.06.2016 р., № 235 від 15.06.2016 р., № 236 від 15.06.2016 р., № 237 від 15.06.2016 р., № 238 від 15.06.2016 р., № 239 від 15.06.2016 р., № 240 від 15.06.2016 р., № 241 від 15.06.2016 р., № 242 від 15.06.2016 р., № 244 від 17.06.2016 р., № 245 від 17.06.2016 р., № 246 від 17.06.2016 р., № 247 від 17.06.2016 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» було укладено договір поставки з ТОВ «ТК Брендр-Нафт» від 04.09.2017 року № 04/09-17, відповідно до якого на адресу зазначеного підприємства в подальшому було поставлено продукцію згідно наступних видаткових накладних : № 637 від 02.10.2017 р., № 638 від 02.10.2017 р., № 639 від 02.10.2017 р., № 643 від 04.10.2017 р., № 644 від 04.10.2017 р., № 645 від 04.10.2017 р., № 646 від 05.10.2017 р., № 647 від 05.10.2017 р., № 651 від 06.10.2017 р., № 652 від 06.10.2017 р., № 653 від 06.10.2017 р., № 654 від 06.10.2017 р., № 655 від 06.10.2017 р., № 656 від 06.10.2017 р., № 711 від 23.10.2017 р., № 712 від 23.10.2017 р.

Досліджуючи подальшу ланку покупців згідно бази даних АІС «Податковий блок» відповідач встановив, що протягом окремо взятого періоду, у якому покупцем було придбано ТМЦ, відвантажено на адресу покупців покупця позивача було інший товар. А це, на думку відповідача, цілком кореспондує з неможливістю покупців виконати умови договорів постачання, оскільки поставки здійснюються за умовами EXW правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, а вивезти товар власними силами покупець не може, оскільки за даними його звітності, у нього відсутні транспортні засоби.

Також, за твердженнями відповідача, враховуючи, що від вищезазначених контрагентів-покупців отримано грошові кошти, відповідно до п.п. «а» п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями) датою виникнення податкових зобов'язань є дата зарахування коштів від вищезазначених підприємств-покупців, у зв'язку з вищенаведеним відповідач вважає, що коригування не відбувається, але зберігається заборгованість перед покупцями.

Але, відповідно до вимог п.п. а) п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платника податку з постачання товарів. Тому за текстом п. 187.1 ст. 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов'язань саме з постачання товарів вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше : а) дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

За визначенням, наведеним у п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПКУ постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання за рішенням суду.

Виходячи з висновку відповідача, постачання товарів на адресу відібраних в ході перевірки суб'єктів господарювання не було, оскільки не було передачі права на розпорядження товарів. В акті перевірки відповідач, зокрема, зазначає, що вказане вище підтверджує факти, наведені в судових ухвалах, відносно того, що вищевказані підприємства створені та зареєстровані з метою оформлення документів підприємствам реального сектору економіки з метою оподаткування без реального виконання операцій.

Також, відповідач в акті зазначає, що оскільки відповідно до даних бухгалтерського обліку встановлено, що вказані товарно-матеріальні цінності на балансі підприємства не обліковуються, це свідчить про їх реалізацію на користь невстановлених осіб.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п. «а» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За визначенням п.14.1.191 ст.14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Системно проаналізувавши приписи наведених норм кодексу, суд доходить висновку, що для кваліфікації господарської операції як об'єкту оподаткування ПДВ контролюючому органу належить виявити не лише існування ознак проведення цієї операцій в дійсності (тобто з'ясувати фізичні умови операції, досягнуті між сторонами домовленості тощо), але й також однозначно ідентифікувати набувача товару як реально існуючого суб'єкта права за національним законодавством України та встановити справжню (дійсну) договірну вартість товару.

У спірних правовідносинах контролюючий орган наведених правил не дотримався.

Таким чином податковий орган заперечуючи факт здійснення операцій позивачем і зазначеними вище контрагентами, стверджує про факт здійснення поставки позивачем відповідного товару, проте іншим невстановленим особам. При цьому жодного доказу останнього твердження податковим органом під час перевірки не зазначено та до суду не надано. Так само, в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення щодо визначення бази оподаткування та дати виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за встановленими відповідачем операціями, яким чином було встановлено таку договірну вартість товару, який начебто за твердженням відповідача, було відвантажено позивачем на адресу невстановлених покупців.

З огляду на приписи ст.8 Конституції України суд не знаходить підстав для визнання правильним висновку контролюючого органу про те, що невстановлена операція з реалізації товару невстановленій особі за невстановленою ціною є об'єктом справляння ПДВ в Україні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необгрунтованість податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.07.2018 року та тверджень відповідача про те, що відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПКУ (у редакціях, що діяли у період вчинення порушення) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний був скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПКУ термін на адресу невстановлених осіб.

Відповідно до пояснень директора Товариств з обмеженою відповідальністю «Компанія Лідер - Харків» ОСОБА_5 із вказаними вище підприємствами було укладено договори, а також складено всю передбачену податковим законодавством первинну документацію.

Товар по кожній окремій поставці забирав у приміщенні позивача за адресою - АДРЕСА_4 керівник підприємства - покупця, який зазначений у договорі, він підписував видаткову накладну позивача та ставив печатку підприємства, засвідчуючи отримання товару; власними силами завантажував та вивозив власним автотранспортом. Розрахунки здійснювалися переважним чином шляхом передплати за поставку. Інформацію щодо обліку вказаних операцій позивачем було надано у повному обсязі ревізорам ГУ ДФС у Харківській області й вона міститься у розрізі номенклатурних позицій у додатку до акту перевірки за № 11. Інформація щодо податкових накладних, які було виписано по вказаних поставках, відображена у додатку № 12 до акту перевірки. Наявність податкових накладних та їх реєстрація не заперечується сторонами, а отже судом окремо не досліджується.

Постачальник продукції, яку було реалізовано на адресу вказаних підприємств (за винятком декількох незначних операцій, загальний обсяг яких не перевищує 50-70 тис. грн.) є ТОВ «Андреас Штіль», Дилерський договір від 01.04.2014 року № 20140401.421, додаткова угода до цього договору № 1 від 01.03.2017 року, які також було надано на адресу суду.

Таким чином, реальність правочинів щодо реалізації ТОВ «Компанія Лідер - Харків» на адресу покупців ТОВ «Оландіс Груп», ТОВ «Акр-Тек», ТОВ «Ділайз», ТОВ «Харків Постач», ТОВ «Вінгерт», ТОВ «Тарспец-ДВ», ТОВ «Філіс Комфорт», ТОВ «Екотор», ТОВ «Лорін Комерц Груп», ТОВ «Мережа Інвест Буд», ТОВ «Кадвайл», ТОВ «Транс-Тек Груп», ТОВ «Скартмес», ТОВ «Мак Авто», ТОВ «КСБ», ТОВ «Нордкап Інвест», ТОВ «Нойс Компані», ТОВ «Моушен АП», ТОВ «Левон Буд», ТОВ «Севмаш», ТОВ «Ліксар», ТОВ «ТК Фаетон», ТОВ «Фуллтіт», ТОВ «Ріалайз - Плюс», ТОВ «Фенікс Прайм», ТОВ «Аваніс», ТОВ «ТК Брендр-Нафт» підтверджується договорами поставки, додатковими угодами, видатковими накладними, договором з підприємством-постачальником тієї продукції, яка в подальшому була відвантажена на адресу зазначених покупців.

Таким чином, господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Суд зазначає, що про фактичне виконання умов договору свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Однак, в даному випадку виконання договорів між позивачем та його контрагентами підтверджується договорами та видатковими накладними, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами, а саме видатковими накладними.

Відповідно до ст. 201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Слід звернути увагу на те, що зауваження щодо форми та змісту наданих податкових накладних з боку контролюючого органу в акті перевірки відсутні.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Компанія Лідер - Харків» та підприємства ТОВ «Оландіс Груп», ТОВ «Акр-Тек», ТОВ «Ділайз», ТОВ «Харків Постач», ТОВ «Вінгерт», ТОВ «Тарспец-ДВ», ТОВ «Філіс Комфорт», ТОВ «Екотор», ТОВ «Лорін Комерц Груп», ТОВ «Мережа Інвест Буд», ТОВ «Кадвайл», ТОВ «Транс-Тек Груп», ТОВ «Скартмес», ТОВ «Мак Авто», ТОВ «КСБ», ТОВ «Нордкап Інвест», ТОВ «Нойс Компані», ТОВ «Моушен АП», ТОВ «Левон Буд», ТОВ «Севмаш», ТОВ «Ліксар», ТОВ «ТК Фаетон», ТОВ «Фуллтіт», ТОВ «Ріалайз - Плюс», ТОВ «Фенікс Прайм», ТОВ «Аваніс», ТОВ «ТК Брендр-Нафт» належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, які відповідають вимогам чинного законодавства України.

Також, досліджуючи операції з придбання товарів, суд не приймає посилання відповідача на результати дослідження ланцюгу руху товару, який позивачем було придбано у ТОВ «Лорін Комерц Груп» та результати опрацювання подальшої ланки покупців згідно бази даних АІС «Податковий блок».

Згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд також не приймає й посилання відповідача на результати опрацювання інформації, яка міститься у судових ухвалах про надання тимчасового доступу до документів у кримінальних провадженнях, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За інформацією відповідача у жодному із цих проваджень немає вироків, а відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України саме вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду.

Інших доказів штучності проведених ТОВ «Компанія Лідер - Харків» операцій, задіяння суб'єктів господарювання з ознаками фіктивності та ухилення від сплати податків відповідачем до суду не надано.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином формування податкового кредиту та податкового зобовязання платником ПДВ здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Також, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено.

Суду не було надано доказів, які б підтверджували, що господарські операції позивача та ТОВ «Дайвос» для визначення податкового кредиту та витрат є фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану платника податків., отже позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись, статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" (вул. Суворова, буд. 23, кв. 12, м. Дергачі, Дергачівський район, Харківська область, 62302, код 37246568) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1 від 19.07.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1 від 27.04.2018 р. в частині збільшення податкового зобов'язання в сумі 48601,00 грн. (сорок вісім тисяч шістсот одна гривня 00 копійок) та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 12150,25 грн. (дванадцять тисяч сто п'ятдесят гривень 25 копійок).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1 від 19.07.2018 року в частині збільшення податкового зобов'язання в сумі 10883294,27 грн. (десять мільйонів вісімсот вісімдесят три тисячі двісті дев'яносто чотири гривні 27 копійок) та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2720823,67 грн. (два мільйона сімсот двадцять тисяч вісімсот двадцять три гривні 67 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лідер - Харків" (вул. Суворова, буд. 23, кв. 12, м. Дергачі, Дергачівський район, Харківська область, 62302, код 37246568) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) суму сплаченого судового збору у розмірі 215873,43 грн. (двісті п'ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят три гривні 43 копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2018 року.

Суддя Д.А. Волошин