Справа № 376/146/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 376/146/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду позовом до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про:

визнання неправомірною бездіяльність щодо відмови в перерахунку пенсії згідно довідки ВАТ «Свира-Авто» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 03.03.2005 № 21;

зобов'язання здійснити перерахунок та подальше нарахування пенсії з врахуванням заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 1 368 руб. 24 коп., на підставі довідки ВАТ «Сквира-Авто» № 21 від 03.03.2005, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катасрофи», починаючи з 12.07.2017, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в перерахунку пенсії ОСОБА_2 згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 03.03.2005 № 21.

Зобов'язано Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та подальше нарахування пенсії ОСОБА_2 з урахуванням заробітної плати за період виконання робіт по участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 1 368 руб. 24 коп. на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 03.03.2005 № 21, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.12.2017, з урахуванням вже виплачених сум

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не було враховано всіх доводів відповідача при розгляді справи, та не враховано положень чинного законодавства й правової позиції Верховного Суду стосовно аналогічних правовідносин.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням від 30.12.2004 серія А № 436859.

Згідно з вкладкою № 200531 до вказаного посвідчення, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У відповідності до записів трудової книжки ОСОБА_2 у період з 14.07.1986 по 02.08.1997 перебував у трудових відносинах зі Сквирським АТП, правонаступником якого згодом стало ВАТ "Сквира-Авто" та займав посаду водія.

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 23.11.2004 № 17/04 (№ 574) за результатами розгляду звернення позивача та наданої документації на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, позивачу встановлено основний діагноз: Хр. Аутоіммунний тиреоидит, гіпертфічна форма. Дифузний зоб. І-А ст.

Згідно експертного висновку захворювання позивача пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії КИО-І № 232739 позивачу було встановлено другу групу інвалідності з 10.12.2004, причиною якої є захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 01.02.2005 у справі № 2-41/2005 встановлено факт, що ОСОБА_2 перебував у відрядженні з 17.11.1986 по 01.12.1986 включно в м. Прип'яті Київської області і тривалість його робочого часу щоденно становила 20 години в зоні відчуження, із яких 17 годин в м. Прип'яті Київської області та 3 години в м. Чорнобилі Київської області при цьому працював на вантажному автомобілі ЗІЛ - 4502 (самоскид).

На підставі вказаного рішення суду ВАТ "Сквира-Авто" було видано позивачу довідку від 03.03.2005 № 21 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, згідно якої вказано нарахування позивачу 1 368 руб. 24 коп.

01.12.2017 позивач звернувся до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 03.03.2005 № 21.

Листом від 20.12.2017 № 122/2-01 відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що призначена позивачу пенсія обчислюється у відповідності до чинного законодавства. Також, вказав, що згідно із роз'ясненням Міністерства соціального захисту населення України від 08.08.1996 № 02-105-013 рішення судів про встановлення факту перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не дають права на підвищену оплату праці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачу була виплачена заробітна плата за роботу в зоні ЧАЕС, а також встановлено Сквирським районним судом Київської області факт роботи позивача у зоні відчуження з 17.11.1986 по 01.12.1986 включно, а отже відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки, яка була видана на виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитись із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частиною 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Порядок № 1210).

Пунктом першим Порядку № 1210 встановлено, що вказаний порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

При цьому, згідно з п.п.4 п. 3 даного Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Частиною 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Суд першої інстанції вказав, що відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 № 09-3751/1032/3к/13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством. Крім того, у листі Мінсоцполітики від 09.06.1995 № 224/8.13 передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що основною підставою для здійснення перерахунку пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, є довідка про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка видається підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що довідку від 03.03.2005 № 21 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, згідно якої позивачу нараховано 1 368,24 руб., видано підприємством ВАТ "Сквира-Авто" на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 01.02.2005 у справі № 2-41/2005, а не на підставі первинних документів про оплату праці.

Вказана довідка була подана позивачем до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області, як підстава для перерахунку пенсії, разом із заявою від 01.12.2017 про проведення перерахунку пенсії.

Між тим, згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції не досліджено, чи підтверджені зазначені в довідці від 03.03.2005 № 21 дані первинними розрахунковими документами (відомостями).

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних первинних розрахункових документів про нарахування та виплату ОСОБА_2 заробітної плати в розмірі, зазначеному у довідці від 03.03.2005 № 21, оскільки довідка видана на підставі рішення суду, а не з огляду на фактичну заробітну плату позивача, яка ним була отримана.

Отже, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, встановлених обставин та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що довідка ВАТ «Сквира-Авто» про заробітну плату від 03.03.2005 № 21 не може бути належною підставою для перерахунку пенсії ОСОБА_2, а відтак позовні вимоги ОСОБА_2 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області є необґрунтованими, та такими, що неправомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На виконання зазначених положень, відповідач як суб'єкт владних повноважень, належно обґрунтував свою правову позицію та у встановленому порядку довів правомірність своїх дій та рішень при розгляді заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії.

Колегія суддів також зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 - скасувати, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 15.11.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук