Справа № 2-а-6487/11
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2012-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-а-6487/11
Провадження № 2-а/1414/69/12р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2012 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про оскарження адміністративного стягнення, -

встановив:

В серпні 2011 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження неправомірних дій відповідача-субєкта владних повноважень щодо накладення на нього адміністративного стягнення, в обґрунтування якого вказав наступне.

Постановою інспектора ДПС Борщівського ВДАІ ст. сержанта міліції ОСОБА_3 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 грн. штрафу за те, що 20.07.2011 р. він керував по вул. Промисловій в м. Борщів Тернопільської області автомобілем НОМЕР_1, та при виїзді з АЗС порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч». За вищевказані дії позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності зач.1 ст. 122 КУпАП.

На думку позивача, дії посадової особи відповідача щодо притягнення його до адмінвідповідальності є неправомірними через те, що він не скоював адмінпорушення. Позивач в своєму позові вказав, що у вказаний час він не виїжджав із АЗС, а виконував виїзд з узбіччя поза зоною дії дорожнього знаку 4.2, і перед тим, як здійснити маневр розвороту, він зупинився на узбіччі дороги для розмови по мобільному телефону.

В судове засідання по справі позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, свій позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, був повідомлений про час та місце судового засідання по справі своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, і такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо. Дослідженням копії протоколу про адміністративне правопорушення серії «ВОІ» № 147332 від 20.07.2011 р., складеного інспектором ДПС Борщівського ВДАІ ст. сержанта міліції ОСОБА_3 відносно позивача встановлено, що 20.07.2011 р. близько 12 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 в м. Борщів по вул. Промислова, та при виїзді з АЗС порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч». В своїх поясненнях у цьому протоколі позивач пояснив, що він не порушив ПДР та не згоден зі змістом складеного протоколу.

Із постанови серії ВОІ № 109087 від 20.07.2011 р. вбачається, що 20.07.2011 р. близько 12 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_3 в м. Борщів по вул. Промислова, та при виїзді з АЗС порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч». За вказане правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУпАП на позивача було накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до дваідцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вимоги ст.ст.222, 255 КУпАП та те, що відповідач обіймає посаду інспектора ДПС і має спеціальне звання прапорщика міліції, то він має право, як уповноважена на те посадова особа, складати протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ч.І ст. 122 КУпАП та розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даючи правову оцінку фактам, викладеним позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що вони жодним чином не спростовують факт вчиненого ним правопорушення, оскільки це підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, який є належними та допустимим доказом. Також суд враховує те, що при розгляді адміністративної справи інспектор ДПС враховував покази свідків, зазначених в протоколі про адмінпорушення - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, адреси яких вказані в протоколі. Даних про упередженість цих свідків чи про їх відсутність на місці адмінпорушення - у суду немає. Крім цього, суд враховує те, що адміністративне стягнення було накладено уповноваженою на те особою та в установленому законом порядку. Позивач в свою чергу жодного належного та допустимого доказу правомірності своїх дій до суду не надав, встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки позов є необґрунтованим та недоведеним у судовому засіданні, постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17,26,41, 158-161, 163, 167, 171-2 КАС України, суд

Постановив

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Селіщева