Справа № 243/9682/18
Суддя: Ільяшевич О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/268/2018
Справа № 243/9682/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Хміль О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) в порядку спрощеного провадження з осбьпозовну заяву ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до заступника начальника ГУ ДФС України в Донецькій області ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначив, що заступник начальника ГУ ДФС України в Донецькій області ОСОБА_4 24 вересня 2018 року виніс відносно нього постанови № 666/05-13-02 та № 667/05-13-02 про накладення на нього адміністративного стягнення якими притягнув позивача до адміністративної відповідальності за постановою № 666/05-13-02 у виді штрафу в сумі 136,00 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164-1 КУпАП, а за постановою № 667/05-13-02 у виді штрафу в сумі 680,00 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

З вказаними постановами позивач незгоден, вважає їх протиправними, та такими, що підлягають скасуванню.

Так, позивач не згоден з висновками документальної планової виїзної перевірки відносно нього, а саме з актом № 957/05-99-13-02-13- від 03 вересня 2018 року, згідно із яким комісією було встановлено порушення ним порядку провадження господарської діяльності та ведення податкового обліку, в частині завищення валових витрат у 2015, 2016 роках на суму 1629 911,00 грн.; заниження податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року на суму 304 151,21 грн., у тому числі за 2015 рік - 136 821,89 грн., за 2016 рік - 167 329,32 грн.; заниження сум єдиного внеску у сумі 447518,92 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 243005,16 грн., за 2016 рік у сумі 204 513,763 грн.; заниження сум військового збору у сумі 24 448,66 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі504.54 грн., за 2016 р. у сумі 13 944.12 грн.; відсутності книги обліку доходів та витрат за період, що перевірявся. Вважає також, зокрема, що ГУ ДФС у Донецькій області значно завищені суми єдиного соціального внеску, які мали бути сплачені позивачем у випадку наявності з його боку порушень.

Зважаючи на це, позивачем 05 вересня 2018 року на вказаний акт перевірки на адресу відповідача були направлені заперечення.

Однак головним державним ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 17 вересня 2018 року були складені протоколи про адміністративне правопорушення № 666 та № 667.

За таких обставин, позивач на вказані протоколи надіслав свої пояснення від 20 вересня 2018 року про що свідчить опис вкладення до цінного листа та фіскальний поштовий чек.

Втім його заперечення при розгляді справи про адміністративні правопорушення враховані не були. При розгляді справи відповідачем, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не були зясовані всі обставини справи, не були враховані заперечення позивача на акт перевірки, його пояснення на протоколи № 666 та № 667 від 17 вересня 2018 року, не було взято до уваги невизнання позивачем факту вчинення ним адміністративних правопорушень які ставилися до нього.

В своїх поясненнях на протоколи № 666 та № 667 позивач також заявляв клопотання про зупинення розгляду справи про накладення на нього адміністративного стягнення до вирішення в Донецькому окружному адміністративному суді його позову щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і податкових вимог, винесених на підставі вищезазначеного акта № 957/05-99-13-02-13- від 03 вересня 2018 року, втім такі його вимоги також були залишені без уваги.

У звязку із цим, зазначає також, що притягнення його до адміністративної відповідальності є передчасним, оскільки правомірність його дій щодо ведення податкового обліку і своєчасності сплати податків та зборів залишається предметом розгляду Донецького окружного адміністративного суду.

В своїх запереченнях на відзив відповідача, позивач, в сукупності, навів аналогічні твердження.

За наведених обставин, позивач просив суд визнати протиправними та скасувати постанови відповідача № 666/05-13-02 та № 667/05-13-02 від 24 вересня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 19 січня 2018 року (а.с. 57, 57 з.б.), в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених в ньому, та наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, в поданих до суду запереченнях на позовну заяву розгляд справи просив проводити у його відсутності, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити з підстав наведених в письмових запереченнях.

В поданих до суду запереченнях зазначив, що дійсно, 03 вересня 2018 року за наслідками документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 31 грудня 2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, комісією був складений акт № 957/05-99-13-02-13- про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

24 вересня 2018 року, відповідачем, як заступником начальника ГУ ДФС у Донецькій області, були розглянуті адміністративні справи, та додані до них матеріали стосовно правопорушень вчинених позивачем ОСОБА_1, та винесено постанову від 24 вересня 2018 року № 666/05-99-13-02 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 136,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-1 КУпАП, та постанову від 24 вересня 2018 року № 667/05-99-13-02 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Вважає, що оскаржувані рішення були ним ухвалені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством. Постанови винесені обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття відповідних рішень, своєчасно, з дотриманням прав, свобод, інтересів позивача, та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, у звязку із чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, і ці обставини не заперечуються сторонами, що 03 вересня 2018 року за наслідками документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 31 грудня 2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, комісією був складений акт № 957/05-99-13-02-13- про порушення позивачем вимог податкового законодавства (а.с. 9-40).

05 вересня 2018 року позивачем на вказаний акт перевірки на адресу відповідача були направлені заперечення, що стверджується описом вкладення до цінного листа «Укрпошта» (а.с. 38-40, 41).

17 вересня 2018 року Головним державним ревізором-інспектором ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 17 вересня 2018 року відносно позивача були складені протоколи про адміністративні правопорушення № 666 за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП, та № 667 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП (а.с. 42, 43).

05 вересня 2018 року позивачем на вказані постанови на адресу відповідача були направлені заперечення, що стверджується описом вкладення до цінного листа «Укрпошта» (а.с. 44-45, 46-47,48).

24 вересня 2018 року, заступником начальника ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_4, за наслідками розгляду справ про адміністративні правопорушення була ухвалена постанова № 666/05-99-13-02 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 136,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-1 КУпАП, та постанова від 24 вересня 2018 року № 667/05-99-13-02 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП (а.с. 6,7).

26 вересня 2018 року позивачем до Донецького окружного адміністративного суду був поданий адміністративний позов до ГУ ДФС України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом (а.с. 49-56).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

безсторонньо (неупереджено);

добросовісно;

розсудливо;

з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У контексті з положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, яка передбачає розгляд справи про адміністративне правопорушення , розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За правилами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Суд зауважує, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

КУпАП становить сукупність як матеріальних норм права за якими встановлено зміст адміністративних правопорушень та відповідальність за їх вчинення, так і процесуальних норм права які передбачають порядок розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності.

При розвязанні спору у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд, зокрема, перевіряє чи прийняті такі рішення із дотриманням порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП.

Частиною 2 статті 36 КУпАП закріплено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 36 КУпАП визначений порядок накладення адмінстягнення, за загальним правилом якого, визначеним частиною першою, адмінстягнення накладається за кожне вчинене правопорушення окремо.

Разом з тим, частина друга вказує на умову, за якою адмінстягнення може бути накладено в межах санкції за більш серйозне правопорушення а саме за умови одночасного розгляду справо про декілька правопорушень щодо одної особи.

Суд наголошує, що оскільки законодавцем використано такі мовні конструкції, як: «..стягнення накладається в межах санкції…», то в даному випадку, ця норма не допускає дискреційності повноважень особи, що накладає стягнення, та прямо вказує на дії, які слід зробити.

У судовому засіданні достовірно встановлено та не заперечується сторонами, що за наслідками планової виїзної перевірки стосовно дотримання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1, 03 вересня 2018 року був складений акт № 957/05-99-13-02-13- про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

17 вересня 2018 року на підставі вказаного акта про порушення, головним державним ревізором-інспектором ГУ ДФС у Донецькій області відносно позивача були складені протоколи про адміністративні правопорушення № 666 за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП, та № 667 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Втім, справи про адміністративні правопорушення за вказаними протоколами № 666 за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП, та № 667 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП від 17 вересня 2018 року, складеними відносно позивача ОСОБА_1, які одночасно розглядалися однією і тією ж посадовою особою ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_4 24 вересня 2018 року, ним були розглянуті окремо, за наслідками чого стягнення на позивача були накладені окремо за кожним з правопорушень (за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 136,00 грн., та за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.).

Таким чином, аналіз досліджених у судовому засіданні доказів та наведених норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що постанови про накладення на позивача адміністративних стягнень були ухвалені з порушенням вимог ч. 2 статті 36 КУпАП, якою закріплений порядок накладення стягнення у випадку вчинення особою кількох адміністративних правопорушень, та в разі одночасного розгляду цих справ одним і тим же органом (посадовою особою).

Суд наголошує на тому, що таке порушення є суттєвим, оскільки, в даному випадку законодавцем закріплено чіткі межі накладеного стягнення які не були виконані посадовою особою, внаслідок чого права особи, яка притягається до адмінвідповідальності були порушені.

Щодо доводів позивача та його представника, відносно того, що відповідачем порушено вимоги ст. 280 КУпАП при розгляді справі про притягнення до адмінвідповідальності, оскільки не враховано його думки з приводу виявлених порушень, не враховано клопотання про зупинення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що підстав для зупинення розгляду справи у посадової особи при розгляді справи про накладення адмінстягнення не було, оскільки такі процесуальні дії не передбачені чинним КУпАП, а отже в даному випадку посадова особа діяла відповідно до норм чинного законодавства щодо повідомлення особи, яка притягається до адмінвідповідальності про час та місце розгляду справи.

Суд також відхиляє доводи відповідача та його представника у судовому засіданні, що в даному випадку, відповідач не відповідає за вказаним позовом, а також оскільки в адміністративному окружному суді є справа за позовом позивача про оскарження рішень-повідомлень, складених на підставі акту від 03 вересня 2018 року, то вказана справа не може бути розглянута, виходячи з таких міркувань.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 є посадовою особою, яка винесла оскаржувані постанови, отже доводи відповідача та його представника, що за вказаним позовом повинна відповідати лише установа, у якій працює ОСОБА_4, як посадова особа, не ґрунтується на законі.

Щодо передчасності заявлених вимог, то суд зазначає, що рішення-повідомлення за своєю правовою природою є приписом податкових органів, за яким особа несе відповідальність, передбачену саме податковим законодавством.

В даному випадку йде мова про вирішення питання про притягнення до адмінвідповідальності.

На думку суду це два різних види відповідальності - які хоч повязані між собою, оскільки випливають з одних і тих же подій, однак не є наслідком одна одної, та відміна однієї відповідальності не обовязково тягне за собою відміну іншої.

Вирішуючи питання стосовно законності ухвалених рішень суд також виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обовязок субєкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України в сукупності із нормами КУпАП, на думку суду, саме порушення процесуальних норм субєктом владних повноважень при розгляді справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності, тягне за собою скасування такого рішення і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зміст ст. 286 КАС України, в світлі змін від 15 грудня 2017 року, дозволяє дійти висновку, що законодавцем більш детально визначено особливості провадження у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адмінвідповідальності, які за своєю суттю наближені до норм КУпАП. Так зокрема, норми цієї статті, як і ст.293 КУпАП передбачають можливість скасування судом рішення субєкта владних повноважень та закриття справи про адмінправопорушення.

Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів та наведених норм чинного законодавства дозволяє суду дійти висновку, що постанови про накладення адміністративних стягнень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-1 та ч. 1 ст. 165-1 КУпАП була винесені з грубим порушенням норм КУпАП, у звязку із чим, суд вважає, що вказані постанови слід скасувати, а справу провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2,17, 18, 50,77, 104-106, 159-163,167,243,250 КАС України, ст.ст. 38, 247, 258, 279, 280, 281, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову № 666/05-99-05-13-02 від 24 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-1КУпАП та постанову № 667/05-99-13-02 від 24 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 165-1КУпАП скасувати.

Справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 164-1КУпАП та ч. 1 ст. 165-1КУпАП провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5