Справа № 1140/3160/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 листопада 2018 року справа № 1140/3160/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Брегей Р.І., розглянувши у м.Кропивницький заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернувся до суду з клопотанням про його забезпечення.

Просив заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління) вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1,7333 га, котра розташована на території АДРЕСА_1, окрім як в його інтересах.

У клопотанні зазначає, що Управління не бажає виконувати рішення суду в адміністративній справі стосовно повторного розгляду заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо згаданої земельної ділянки.

З цією метою Управління прийняло наказ про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою цієї ж земельної ділянки третій особі.

Стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернеться до суду.

У заяві про забезпечення позову висловлює намір оскаржити наказ Управління про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки третій особі.

Суд, ознайомившись із заявою, зробив висновок про відмову у її прийнятті до розгляду з таких підстав.

Так, вирішуючи клопотання про забезпечення позову, суд повинен з'ясувати предмет позову, який має намір подати заявник.

У даному випадку ним є рішення Управління від 19 жовтня 2018 року, яким надано дозвіл третій особі на виготовлення проекту землеустрою.

Такий наказ приймається після подання заяви про передачу у власність земельної ділянки, що передбачено приписами частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Цими нормами права встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, оскаржуючи наказ Управління, який стосується інтересів третьої особи, ОСОБА_1 буде оспорювати право отримання нею у власність земельної ділянки, на право власності щодо котрої претендує і він.

Таким чином, ОСОБА_1, звернувшись до суду з позовом, намагатиметься вирішити спір про право власності.

Стороною у цьому спорі є особа, котра може втратити за рішенням суду право.

Такою стороною стане особа, в інтересах котрої Управління прийняло спірний наказ.

Приписами частини 4 статті 46 КАС України встановлено, що громадяни України і юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень.

Спір щодо права власності чи користування земельною ділянкою не відноситься до публічно-правових незалежно від суб'єктного стану сторін.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що спір, який має намір вирішити ОСОБА_1, не відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства.

Це ж виключає можливість прийняття судом рішення по суті заяви про забезпечення позову.

Таку заяву повинен вирішити компетентний суд (суд, який вирішує господарські або цивільні справи).

Приписами частини 6 статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Оскільки приписами статті 154 КАС України не врегульовано питання щодо прийняття процесуального рішення у разі надходження заяви про забезпечення позову до неналежного суду, тому суд застосовує аналогію закону відповідно до припису пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, котра врегульовує питання відмови у відкритті провадження у справі.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отримання судом заяви про забезпечення позову до відкриття провадження у справі не вимагає вчинення такої процесуальної дії, як відкриття провадження у справі.

А тому, суд приймає ухвалу про відмову у прийнятті до розгляду клопотання про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 150-151, 154, 170 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після підписання суддею.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей