Справа № 826/12319/18
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Губська О.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" про відвід головуючого судді Вівдіченко Т.Р. та суддів Кучми А.Ю., Чаку Є.В. у справі за апеляційними скаргами Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Генеральної прокуратури України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Генеральної прокуратури України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Генеральної прокуратури України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса аеропорт девелопмент" задоволено частково. Заборонено Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, до проведення оцінки майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передавати для реалізації або в управління нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса" та немайнові права, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент". В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідачі - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Генеральна прокуратура України звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Генеральної прокуратури України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, разом з апеляційними скаргами на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 листопада 2018 року.

07 листопада 2018 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" - Гончарова Е.В. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із тим, що він не встиг подати відзив на апеляційну скаргу Бондаренка В.М.

В судовому засіданні 08 листопада 2018 року задоволено вищевказане клопотання Гончарова Е.В., відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України, продовжено розгляд справи на п'ятнадцять днів та відкладено апеляційний розгляд справи на 15 листопада 2018 року.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 15 листопада 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" - Гончаров Е.В. подав заяву про відвід колегії суддів.

Дана заява мотивована тим, що колегія суддів безпідставно відхилила клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із цим, заявник вважає, що ставлення колегії суддів до нього є упередженим.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року визнано необґрунтованою вказану заяву, зупинено провадження у даній справі до вирішення заявленого відводу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Губській О.А. для вирішення питання про відвід в порядку ст. ст. 31, 40 КАС України.

Вирішуючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" про відвід головуючого судді Вівдіченко Т.Р. та суддів Кучми А.Ю., Чаку Є.В., суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ст.37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п'ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Статтею 39 КАС встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід), відповідно до якої за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15 липня 2010 року ЄСПЛ зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Отже, з прецедентної практики ЄСПЛ вбачається, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб'єктивних та об'єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо). Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 15 листопада 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" - Гончаров Е.В. подав заяву про відвід колегії суддів, у зв'язку з виникненням сумнівів у неупередженості та об'єктивності колегії суддів.

Заява про відвід мотивована тим, що колегія суддів безпідставно відхилила клопотання представника позивачів про відкладення розгляду справи.

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу колегії суддів в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід складу суду не вбачається.

Прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду є здійснення судом правосуддя і не є підставою, що свідчить про упередженість суддів.

Згідно ч.4 ст.36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В даному випадку, задоволення клопотання про відкладення розгляду справи могло б спричинити невиправдане порушення процесуального строку її розгляду, передбаченого ст.309 КАС України.

Враховуючи наведені обставини справи, та відсутність обґрунтувань заяви про відвід підставами, передбаченими чинним КАС України, вважаю, що заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Вівдіченко Т.Р. та суддів Кучми А.Ю., Чаку Є.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 242, 311, 311, 321, 325, 328 КАС України,-

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" про відвід головуючого судді Вівдіченко Т.Р. та суддів Кучми А.Ю., Чаку Є.В. у справі за апеляційними скаргами Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Генеральної прокуратури України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт Одеса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеса Аеропорт Девелопмент" до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Генеральної прокуратури України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Губська