Справа № 2340/4558/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2018 року справа № 2340/4558/18

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 2340/4558/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

третя особа: комунальна установа «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи»

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

15.11.2018 ОСОБА_1, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк до ухвалення судового рішення у справі на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю за попередні 6 місяців, відповідно до довідки комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 04.10.2018 № 1-1-11/594 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованих та виплачених допомог на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань, надбавок за напруженість, складність та високу якість роботи, тощо, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, у розмірі 90 відсотків сум заробітної плати, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно частини 5 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві позивач обґрунтовує позовні вимоги рішеннями Верховного Суду України. Суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно статті 125 Конституції України та статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

За правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.069.2018 у справі №357/1379/17 (ЄДРСР 74870778) зазначено: оскільки законодавством, чинним на час звернення особи за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку. Аналогічний підхід застосування норм права висловлено Верховним Судом у постановах від 23.01.2018 у справі № 745/458/16-а, від 13.02.2018 у справі № 697/2282/17 та від 21.02.2018 у справі № 638/19513/16-а.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: виходить за межі змісту суб'єктивного права; є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом».

Згідно пункту 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача. Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Позивачем у позовній заяві не зазначено обґрунтування порушеного права оскаржуваною бездіяльністю відповідача щодо прав, свобод, інтересів позивача. Також не зазначено яку саме бездіяльність, у чому саме проявлену позивач просить визнати протиправною у контексті того, що як доказ звернення до суду надано лист відповідь від 26.10.2018 № 1092/С-10, проте не надано самого звернення та не зазначено коли саме позивач зверталась до відповідача і з якого саме приводу. Позивачем не зазначено у не виконанні якого саме повноваження на підставі якого нормативно-правового акту відповідачем допущено бездіяльність щодо прав та / або інтересів позивача.

У тексті позовної заяви, а також окремим документом викладено клопотання позивача про відстрочення/розстрочення сплати судового збору. В обґрунтування позиції зазначено, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду. Позивач зазначає про складний матеріальний стан та відсутність коштів для сплати судового збору. Суд зазначає, що оцінка доказів у зв'язку з тяжким майновим станом та неплатоспроможністю позивача залишається оціночним поняттям та залежить від кожної конкретної ситуації стосовно фізичної особи та наданих на підтвердження обґрунтованості такого клопотання доказів.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674 (далі - Закон № 3674), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. У клопотанні сторона повинна навести обставини та подати суду відповідні докази з метою відстрочки або розстрочки сплати судового збору з огляду на умови згідно статті 8 Закону № 3674 та відсутність у позовній заяві відомостей стосовно того, яку саме бездіяльність відповідача позивач просить визнати протиправною. Позивачем не зазначено про наявність умов, ознак, критеріїв відповідності вимогам статті 8 Закону № 3674. Варто зазначити, що матеріали позовної заяви та клопотання про звільнення від сплати судового збору не містять обставин і відповідних доказів щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору. Також не надано доказів важкого матеріального становища позивача та / або розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, що потребує регулювання з боку держави.

З огляду на викладене, клопотання позивача щодо звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, у зв'язку із чим у задоволенні клопотання належить відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлена з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, що необхідно сплатити.

Законом № 3674 передбачено (стаття 9), що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кодексом адміністративного судочинства України встановлено (частина 3 статті 161), що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно статті 4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява містить вимогу немайнового характеру, тому судовий збір за подання даної позовної заяви становить 704,80 грн. Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38031150; банк отримувача - Казначейство України; код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 4028; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Кодексом адміністративного судочинства України (частини 4, 5 статті 94) передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, що знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Позивачем надано до суду фото(ксеро)копії, що не засвідчені у встановленому порядку, оскільки відсутня дата засвідчення наданих копій.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, статтею 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 5, 6-16, 19, 160, 161, 169, 171 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: комунальна установа «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, залишити без руху.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом:

- позовної заяви у новій редакції із зазначенням: обґрунтування порушеного права позивача, дати такого порушення, відомостей стосовно того, коли позивач дізнався про таке порушення та дії, що було вчинено з метою усунення порушення прав позивача; уточненням позовних вимог у частині того, яку саме бездіяльність відповідача позивач просить визнати протиправною;

- надання доказу сплати судового збору у сумі 704,80 грн. або доказів наявності підстав для відстрочення / розстрочення сплати судового збору;

- надання засвідчених у встановленому порядку копій документів, доданих до позовної заяви.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова