Справа № 826/3544/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

03 вересня 2018 року м. Київ№ 826/3544/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., при секретарі Семеняці А.Р., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1)
до третя особаГоловного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 14) Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області (15000, Чернігівська область, смт. Ріпки, вул. Святомиколаївська, 85)
про визнання протиправним та скасування Наказу № 25-2544/15-сг ,

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_2,

представник відповідача: Будлянський В.М.,

представник третьої особи: не прибув

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1) звернулася з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 14), третя особа Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області (15000, Чернігівська область, смт. Ріпки, вул. Святомиколаївська, 85) про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру Чернігівської області № 25-2544/15-сг від 31.03.2015 року - в повному обсязі, як такий, що не відповідає вимогам Закону та порушує охоронювальні Законом права та інтереси ОСОБА_1, щодо зхаконного володіння орендованою земельною ділянкою.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В обгрунтування клопотання представник відповідача зазначав, що заявлені в позовній заяві вимоги направлено саме на захист цивільного права, про що свідчить та обставина, що, за аргументами позивача, внаслідок прийняття відповідачем рішення порушено її права щодо законного володіння орендованою земельною ділянкою, тобто судовий розгляд спору ініційовано позивачем з метою захисту свого права як володільця майна, що вказує на приватно-правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Представник відповідача посилається на те, що даний спір щодо розміру орендної плати не належить до розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку спір щодо зміни умов договору оренди землі має приватноправовий характер та не належить до публічно-правових відносин.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлене клопотання.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання про закриття провадження та надав заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі №826/3544/18.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом.

За змістом частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктами 1-2 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Спір у даній справі стосується встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою. Тобто адміністративний позов направлений на захист цивільного права, а саме на захист свого права як володільця майна.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 19 ЦПК Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав: фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Отже, адміністративний суд не є судом, "встановленим законом" для цілей розгляду спору, що має місце у даній справі.

Отже, Суд приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Також, на виконання вимоги, зазначеної у частині першій статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз'яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися у порядку цивільного судочинства, із врахуванням правил територіальної підсудності відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновку що клопотання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про закриття провадження підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 140, 189, 238, 241, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Ухвалив:

1. Задовольнити клопотання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про закриття провадження.

2. Закрити провадження у справі №826/3544/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 14), третя особа Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області (15000, Чернігівська область, смт. Ріпки, вул. Святомиколаївська, 85)про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру Чернігівської області № 25-2544/15-сг від 31.03.2015 року - в повному обсязі, як такий, що не відповідає вимогам Закону та порушує охоронювальні Законом права та інтереси ОСОБА_1, щодо зхаконного володіння орендованою земельною ділянкою.

3. Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до розгляду місцевого загального суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук