Справа № 2-а-6784/11
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2012-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-а-6784/11
Провадження № 2-а/1414/75/12р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2012 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Варакута Є.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_2А,

та представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області про оскарження адміністративного стягнення, -

встановив:

В вересні 2011 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження неправомірних дій відповідача- субєкта владних повноважень щодо накладення на нього адміністративного стягнення, в обґрунтування якого вказав, що 26.08.2011 р. близько 17 год. 55 хв. він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався на автодорозі Херсон-Джанкой-Керч. В цей час його зупинив інспектор ДПС., який пояснив позивачу, що він рухався зі швидкістю 86 км/год. В зоні дії дорожнього знаку „Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.

Позивач не погодився із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, однак інспектор ДАІ виніс постанову ВТ1 № 073498 від 26.08.2011 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП, відповідно якої на позивача був накладений штраф у розмірі 255 гривень.

На думку позивача, дії відповідача щодо притягнення його до адмінвідповідальності є неправомірними через те, що він не скоював адмінпорушення, рухався у щільному потоці автомобілів зі швидкістю 50 км/год., а покази приладу „Родіс, на які посилався інспектор ДАІ не мають відношення до його автомобіля.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, з вищевикладених підстав, просили суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце судового засідання по справі повідомлявся своєчасно та належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, і такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Дослідженням копії протоколу про адміністративне правопорушення серії «ВТ1» № 166938 від 26.08.2011 р., складеного інспектором БДПС м. Херсона Лінь кас К.Ю. відносно позивача встановлено, що 26.08.2011 р. близько 17 год. 55 хв. водій ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався на автодорозі Херсон-Джанкой-Керч зі швидкістю 86 км/год в зоні дії дорожнього знаку 329 „обмеження максимальної швидкості 50 км/год. Швидкість вимірювалась приладом „Родіс 2097. В протоколі позивач пояснив, що він не згоден з діями інспектора ДАІ.

Із постанови серії ВТ1 № 073498 від 26.08.2011 р. вбачається, що 26.08.2011 р. близько 17 год. 55 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався на автодорозі Херсон-Джанкой-Керч зі швидкістю 86 км/год в зоні дії дорожнього знаку 329 „обмеження максимальної швидкості 50 км/год, чим порушив п. 12.9 „б. За вказане правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП на позивача було накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Враховуючи вимоги ст.ст.222, 255 КУпАП та те, що відповідач обіймає посаду інспектора ДПС і має спеціальне звання прапорщика міліції, то він має право, як уповноважена на те посадова особа, складати протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина перша ст. 122 КпАП України визначає, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даючи правову оцінку фактам, викладеним позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що вони жодним чином не спростовують факт вчиненого ним правопорушення, оскільки це підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, який є належними та допустимим доказом. Позивач в свою чергу жодного належного та допустимого доказу правомірності своїх дій до суду не надав, встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки позов є необґрунтованим та недоведеним

у судовому засіданні, а постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17, 26, 41, 158-161, 163, 167, 256 КАС України, суд -

Постановив :

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова оск5арженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Селіщева