Справа № 1340/4721/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/4721/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та зобов'язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з позовними вимогами :

- визнати протиправними дії у вигляді відмови Міністерства внутрішніх справ України вчинені у формі письмової відповіді, оформленої листом №15/2-3518 від 21.09.2018 року призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 в сумі 352 400,00 (триста п'ятдесят дві тисячі чотириста) гривень.

- зобов'язати Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850.

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 18.06.2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 в сумі 352 400,00 (триста п'ятдесят дві тисячі чотириста) гривень без вирахування раніше виплаченої суми та скерувати таке рішення до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області для проведення виплати.

- зобов'язати Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 18.06.2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850в сумі 352 400,00 (триста п'ятдесят дві тисячі чотириста) гривень без вирахування раніше виплаченої суми.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з метою отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 звернувся до Головного управління внутрішніх справ України у Львівській області для призначення одноразової грошової допомоги та подав усі необхідні документи.

Однак, листом №15/2-3518 від 21 вересня 2018 року у виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено у зв'язку з тим, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років тому відповідно до пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (дана постанова набрала чинності 31 жовтня 2015 року) пройшло більше двох років, що не дає права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

Відповідач 1 - Міністерство внутрішніх справ України позов не визнав, через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що виплату одноразової грошової допомоги при повторних оглядах МСЕК обмежено законодавцем терміном 2 роки. Оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, тому правових підстав для призначення позивачеві одноразової грошової допомоги відповідно до постанови № 850 від 21.10.2015 року - немає.

Відповідач 2 - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області позов не визнав, через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що ОСОБА_1 у порядку ч. 6 ст.23 Закону України «Про міліцію» та «Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції», затвердженого ПКМ №707 від 12.05.2007 вже було проведено виплату одноразової грошової допомоги за III групу інвалідності. Крім того, вказав, що згідно з Довідкою до акта МСЕК №484459 від 28.02.2011, якою ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності, останньому встановлено дату чергового переогляду станом 23.02.2012. Однак, ОСОБА_1 звернувся до МСЕК для проведення такого лише у травні-червні 2018 року, тобто через 6 років, а не 2 років, як цього вимагає законодавство.

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно з ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив, а також поданих сторонами доказів,

встановив:

ОСОБА_1, проходив службу на різних посадах у органах внутрішніх справ.

Наказом №11 ос від 13 січня 2011 року по особовому складу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_1 (М-916514) звільнено у відставку за ст. 65 п. «А» (за віком згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України).

Надалі, 28 лютого 2011 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із участю в бойових діях при виконання службових обов'язків.

18 червня 2018 року при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із участю в бойових діях при виконання службових обов'язків.

З метою отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 звернувся до Головного управління внутрішніх справ України у Львівській області для призначення одноразової грошової допомоги.

Однак, листом №15/2-3518 від 21 вересня 2018 року у виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено у зв'язку з тим, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років тому відповідно до пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (дана постанова набрала чинності 31 жовтня 2015 року) пройшло більше двох років, що не дає права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (втратив чинність 7 листопада 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про міліцію», Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 року затвердив Порядок та умови виплати : дворазової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №707, позивачу проведено виплату одноразової грошової допомоги за III групу інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в ОВС.

Частиною 1 Порядку №707 визначено, що у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми (абз.2).

На виконання норм Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850.

2 липня 2015 року прийнято Закон України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

Отже, судом встановлено, що відповідач мотивував свою відмову у виплаті одноразової грошової допомоги наявністю обставин, передбачених пунктом 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850.

Згідно з вказаною нормою якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Однак Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Суд зазначає, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 13.02.2018 року, провадження № К/9901/16183/18, справа № 808/1866/16.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з установленням працівникові міліції інвалідності не обмежено у часі, вирішальним є лише наявність причинно-наслідкового зв'язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.

Судом встановлено, що інвалідність II групи позивача є наслідком виконання службових обов'язків в період проходження служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується актом огляду МСЕК від 18.06.2018 року.

Із зазначених документів судом встановлено, що позивачу вперше встановлено інвалідність 28.02.2011 року, а 18.06.2018 року встановлено другу групу інвалідності.

Отже, при первинному установленні працівникові міліції інвалідності, зв'язок якої зі службою в органах внутрішніх справ встановлений компетентним органом, такий працівник має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 від 21.10.2015 року не залежно від того, чи була встановлена часткова втрата працездатності такого працівника міліції без установлення йому інвалідності у попередніх періодах

Таким чином, суд дійшов висновку , що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень. Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Отже, дискреційне право органу державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків. Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Вирішення питань про призначення та виплати грошової допомоги належить до виключної компетенції відповідача Міністерства внутрішніх справ України та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати на себе функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його невідкладно приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Таким чином суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково, а саме шляхом визнання протиправною відмови Міністерства внутрішніх справ України викладеної у формі листа та зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850 то така заявлена позивачем передчасно та задоволенню не підлягає, оскільки Міністерством внутрішніх справ України не прийнято відповідне рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 19, 20, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України викладену у формі листа №15/2-3518 від 21.09.2018 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 в сумі 352 400,00 (триста п'ятдесят дві тисячі чотириста) гривень.

3. Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (м.Львів, пл. Генерала Григоренка 3, ) повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 №850.

4. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України (м. Київ, вул. Богомольця 10, ) прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.) відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

6. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст складений 15.11.2018р.

Суддя Коморний О.І.