Справа № 811/1431/18
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1431/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1)

відповідач: Головне управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (надалі - ГУ ДФС у Кіровоградській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 24.01.2018 року, № від 24.01.2018 року, № від 24.01.2018 року та податкової вимоги №2555-53 від 21.02.2018 року.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту №598/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 22.12.2017 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді спадщини (дарування), за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року". Позивач стверджує, що копію наказу №1749 від 18.12.2017 року, яким призначена ця перевірка, та повідомлення контролюючого органу про її проведення він отримав по пошті лише 23.12.2017 року, тобто вже після її закінчення. Наполягає, що дії посадової особи відповідача щодо проведення перевірки є протиправними, оскільки вчинені не у порядку та не у спосіб, що передбачені вимогами Податкового кодексу України. Також посилається на те, що прийняті на підставі цього акту податкові повідомлення-рішення є безпідставними, а визначені ними суми грошових зобов'язань у зв'язку з поданням цього позову вважається неузгодженими, що свідчить про незаконність надісланої йому податкової вимоги про сплату боргу. З цих підстав позивач просить суд визнати протиправними та скасувати спірні податкові повідомлення - рішення та податкову вимогу.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що перевірка позивача проведена законно, на підставі наказу №1749 від 18.12.2017 року та повідомлення, які надіслані позивачу у порядку, передбаченому статтею 42 ПК України, як того вимагає пункт 79.2 статті 79 ПК України. Доводячи правомірність висновків акту про результати цієї перевірки, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій наполягав на тому, що контролюючий орган має право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки лише після вручення платнику податків копії наказу про проведення такої перевірки. Крім того посилався на порушення відповідачем п.86.8 ст. 86 ПК України, оскільки спірні податкові повідомлення - рішення прийняті по закінченню строку, установленого цієї нормою.

Відповідач подав свої заперечення, за змістом аналогічні відзиву.

У ході судового розгляду справи сторони подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши справу у порядку письмового провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Посадовою особою ГУДФС у Кіровоградській області у період з 20 по 21 грудня 2017 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді спадщини (дарування), за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, результати якої оформлені актом №598/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 22.12.2017 року. (а.с. 18 - 22) Копія цього акту перевірки направлена позивачу поштою та вручена йому 23.12.2017 року. (а.с. 24)

Згодом на підставі цього акту винесені такі податкові повідомлення - рішення:

- № від 24.01.2018 року, яким за порушення пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, пп.174.2.2 п.174.2, п.174.3 ст.174 ПК України, згідно з пп.54.3.1 п.54.3 ст.54, ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на 9 767,25 грн., з яких 7813, 80 грн. - податкове зобов'язання, 1953, 45 грн. - штрафна санкція. (а.с. 29)

- № від 24.01.2018 року, яким за порушення пп.1.1 пункту ст.16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" ПК України, згідно з пп.54.3.1 п.54.3 ст.54, ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на 2930,18 грн., з який 2344, 14 грн. - податкове зобов'язання, 586, 04 грн. - штрафна санкція. (а.с. 27)

- № від 24.01.2018 року, яким за порушення пп. 49.18.4 п.49.18, ст.179 ПК України, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, ч.1 п.120.1 ст.120 ПК України до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 170 грн. за платежем податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності. (а.с. 25)

Ці податкові повідомлення-рішення направлені позивачу поштою та отримані ним 27.01.2018 року. (а.с. 31, 32)

У встановлений пунктом 57.3 статті 57 ПК України строк у 10 календарних днів позивач не сплатив нараховані суми грошових зобов'язань та не розпочав процедуру оскарження податкових повідомлень - рішень контролюючого органу, у зв'язку з чим суми грошових зобов'язань стали вважатися узгодженими, з 07.02.2018 року набули статусу податкового боргу та на них розпочалося нарахування пені в інтегрованій картці платника (а.с. 52, 53)

У зв'язку з цим відповідачем позивачу надіслано податкову вимогу форми "Ф" №2555-53 від 21.02.2018 року про сплату податкового боргу у розмірі 13660,59 грн., з яких 10157, 94 грн. - основний платіж, 2709, 49 грн. - штрафи, 793, 16 грн. - пеня. (а.с. 34)

Не погоджуючись з цими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір щодо правомірності вказаних рішень, суд виходив з того, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства урегульовані Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

За визначенням, наведеним у п.61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. (пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України).

Згідно з пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок унормований статтею 78 ПК України.

Пунктом 78.1 статті 78 ПК України передбачений виключний перелік підстав, за наявності яких здійснюється така перевірка.

Згідно з п.78.4, п.78.5 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені статтею 79 ПК України.

Відповідно до п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до п.79.3 ст.73 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Як установлено судом, перевірка позивача, за наслідками якої винесені спірні податкові повідомлення-рішення, проведена посадовою особою відповідача на підставі наказу в.о. начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області №1749 від 18.12.2017 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1". Цим наказом встановлено термін проведення перевірки - 2 робочих дні, починаючи з 20.12.2017 року. (а.с. 14)

Копія наказу №1749 від 18.12.2017 року та письмове повідомлення №850/10/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 18.12.2017 року про дату початку та місце проведення перевірки надіслані за адресою позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 20.12.2017 року, тобто у перший день перевірки. (а.с. 16, 71, 72)

Станом на день закінчення перевірки та складання акту №598/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 22.12.2017 року позивачу ці документи так і не були вручені, оскільки він отримав їх на пошті лише 23.12.2017 року. (а.с. 17, 71)

Отже документальна позапланова невиїзна перевірка проведена відповідачем протиправно, оскільки вчинена без вручення платнику податків копії наказу про її проведення та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, як того вимагає з п.78.4 ст. 78, п.79.2 ст.79 ПК України.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 27.01.2015 року у справі №21-425а14, від 09.02.2016 року у справі №826/5689/13, від 16.02.2016 року у справі №826/12651/14, нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, установлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення- рішення та вимогу про сплату боргу, обґрунтовуючи їх незаконність саме порушеннями, допущеними при проведенні перевірки, за наслідками якої вони прийняті.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідачем було порушено процедуру проведення контрольного заходу, на підставі якого здійснені грошові донарахування оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відтак, суд вважає за доцільне для повного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

З огляду на протиправність дій відповідача щодо проведення документальної перевірки позивача, суд переконаний, що така перевірка не може породжувати правових наслідків, складений за наслідками такої перевірки акт не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушень вимог податкового законодавства, а прийняті на підставі цього акту податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що не можуть створювати юридичні наслідки.

Такий підхід відповідає висновкам, сформульованим у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі 804/12558/14, від 18.04.2018 року у справі № 804/2230/15.

Отже позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Кіровоградській області № від 24.01.2018 року, № від 24.01.2018 року, № від 24.01.2018 року слід задовольнити.

Вирішуючи позов про визнання протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДФС у Кіровоградській області №2555-53 від 21.02.2018 року, суд установив, що ця податкова вимога правомірно сформована відповідачем після закінчення граничного строку сплати сум грошових зобов'язань, визначених спірними податковими повідомленнями - рішеннями, які на той момент не були оскаржені позивачем протягом установленого 10-денного строку.

За визначеннями, наведеними у пп.14.1.39, 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.3 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. У цьому випадку податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду. (п.60.5 ст.60 ПК України).

Ознак протиправності спірної податкової вимоги у ході судового розгляду справи не встановлено, а позовна вимога про її скасування є передчасною, оскільки у разі набрання законної сили цим рішенням суду, яким скасовані спірні податкові повідомлення-рішення, податкова вимога вважатиметься відкликаною та не потребуватиме скасування. Тож у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами майнового характеру на загальну 26528, 02 грн., сплативши при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2819,20 грн. (а.с. 3, 42). Судом задоволено позовних вимог майнового характеру на загальну суму 12867, 43 грн.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, поданого фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено, що розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 1 січня 2018 року становить 1762 грн.

Відтак, судовий збір за подання цього позову становить 704, 80 грн. (1762 грн. х 0,4), а 2114, 40 грн. сплачені позивачем зайво.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду зокрема в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Отже в порядку розподілу судових витрат, зважаючи на часткове задоволення позову, на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 341, 86 грн. (12867, 43 грн. х 704, 80 грн.: 26528, 02 грн.), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Решта 2114, 40 грн. судового збору, сплаченого позивачем зайво, можуть бути повернуті йому з Державного бюджету України за його клопотанням, за ухвалою суду.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1, результати якої оформлені актом №598/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 22.12.2017 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 24.01.2018 року, № від 24.01.2018 року, № від 24.01.2018 року.

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДФС у Кіровоградській області №2555-53 від 21.02.2018 року відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 341,86 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш