Справа № 484/4003/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 484/4003/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Максютенко О.А. Дата ухвалення рішення 18.09.2018 р. Місце ухвалення: м. Первомайськ Миколаївської області

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю: секретаря судового засідання - Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - інспектора поліції ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 1 КУпАП. В позовній заяві зазначено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення 29.08.2018 року о 11.45 год. в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Камяномостівській ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Фольксваген Пассат» д.н. НОМЕР_1 та перетнув горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що є порушенням додаток 2 ПДР, чим скоєно правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 правопорушення не скоював. Між ним і поліцейськими виникла конфліктна ситуація. За твердженням позивача, поліцейські застосували до нього фізичне насилля, про що він написав заяву до поліції та дані відомості були внесені до ЄРДР, крім того 29.08.2018 року він не керував транспортним засобом, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення. Також посилається на той факт, що зазначений в протоколі додаток 2 ПДР не встановлює заборон чи обмежень, лише містить малюнки дорожньої розмітки, тому інспектором не встановлено норму ПДР, яку він порушив.

Посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, позивач просив скасувати постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2018 року позов задоволено у повному обсязі, скасовано постанову НК №586361 віл 29.08.2018 року про адміністративне правопорушення, провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач по справі подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

29.08.2018 року о 11.45 год. в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Кам»яномостівській відповідач - старший інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_1 склав адміністративний протокол серії НК № 586361 від 29.08.2018 року відносно позивача ОСОБА_2, який керував автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н. НОМЕР_1 та перетнув горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що поділяє потоки транспортних засобів різних напрямків, чим порушив додаток 2 Правил дорожнього руху. Відповідальність за такий вид адміністративного правопорушення передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП. За наслідками розгляду справи позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано жодного допустимого доказу на обґрунтування правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведені висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122 КУпАП) розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених, зокрема, ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правила щодо відсутності в уповноваженої особи складати протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено, до компетенції Національної поліції передбачаються і в ч. 5 вказаної статті 258 КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспектором поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачені.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається із відеозапису події, на який посилається відповідач як на доказ винуватості позивача (а.с. 20), ОСОБА_2, здійснюючи маневр обгону транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку, перетнув горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. додаток 2 Правил дорожнього руху

Зазначені обставини свідчать про те, що позивача ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу, чим спростовуються твердження останнього про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оскільки зафіксоване порушення позивачем правил дорожнього руху знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, висновки суду першої інстанції про відсутність доказів, за наявності яких працівником Національної поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, є помилковими.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відеозапис подій, на який посилається відповідач як на доказ винуватості позивача, був наданий разом із апеляційною скаргою і судом першої інстанції не досліджувався.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів звертає увагу на наступному.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За положеннями ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пославшись на положення ст. 77 ч. 2 КАС України в якості обґрунтування своєї позиції, суд першої інстанції не у повній мірі виконав завдання адміністративного судочинства, визначені у статті 2 КАС України, та не дослідив всі обставини справи, які мають важливе значення для її правильного вирішення та прийняття законного та обґрунтованого рішення, на підставі принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, визначеного частиною четвертою статті 9 КАС України. Зокрема, даний принцип передбачає, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права

Такі обставини наряду з наявністю факту встановлення порушення позивачем Правил дорожнього руху свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції доводи позивача, викладені ним у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Факт знаходження ОСОБА_2 за кермом автомобіля «Фольксваген Пассат» д.н. НОМЕР_1 та порушення ним Правил дорожнього руху підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Як видно з відео-аудіофайлу № (доданий до матеріалів справи), позивач знаходився за кермом вказаного автомобіля, що ним самим безпосередньо підтверджується; необхідність перетину горизонтальної суцільної лінії ОСОБА_2 пояснював дуже поганим станом дорожнього покриття у смузі, по якій він рухався.

Не може вважатися порушенням зазначення інспектором ДПС у постанові про накладення адміністративного стягнення про те, що ОСОБА_2 порушено додаток 2 Правил дорожнього руху, оскільки діючі Правила дорожнього руху (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 р. №111) містять, в тому числі Додаток №2, в якому проілюстровано варіанти горизонтальної та вертикальної дорожньої розмітки, зокрема горизонтальної суцільної лінії такої розмітки, що безпосередньо стосується обставин адміністративного правопорушення.

Також не вбачаються змістовними посилання позивача на порушення відповідачем положень ст. 283 КУпАП, якими передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Так, у постанові про накладення адміністративного стягнення інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області вказав про те, що до постанови додається відеозапис правопорушення. Відповідно до законодавства усі автомобілі патрульної служби оснащені відеорегістраторами встановленого зразку. Не зазначення у постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, не може слугувати підставою для висновків про порушення з боку працівника патрульної служби під час складання ним постанови про накладення адміністративного стягнення, які б ставили під сумнів достовірність обставин, встановлених за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Колегією суддів також встановлено, що правильним написанням прізвища інспектора ДПС є «Фартушний», а не «Фортуней», як помилково зазначено у матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2018 року - скасувати.

Ухвалити по справі постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 15.11.2018 р.

Головуючий суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька