Справа № 317/1770/17
Суддя: Громова І. Б.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/1770/17
№/п 2-а/317/33/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Громової І.Б.

при секретарі: Коваль В.В.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року. В обґрунтування свого позову зазначила, що 05.06.2017 року, керуючи автомобілем «BMW х3» д.н.з. НОМЕР_2, вона рухалась вздовж Каширського шосе біля м.Запоріжжя, не порушуючи правил дорожнього руху. Наблизившись до посту НПУ, вона була зупинена працівником Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач О.О., який взяв в неї для перевірки документи. Як було зазначено в позові, після того, як позивачка отримала свої документів від патрульного, вона продовжила свій рух. Про те, що 05.06.2017 року відносно неї була складена постанова про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, вона дізналась 08.06.2017 року, коли отримала вказану постанову поштою. Також позивачка зазначає, що у вказаній постанові було зазначено, що вона порушила п.11.5 ПДР України, а саме рухалась по крайній лівій смузі, в той час коли права смуга була не зайнята. Позивачка вважає, що вказану постанову було винесено незаконно та з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не на місці його вчинення, як зазначено у постанові. Крім того, вказана справа повинна розглядатись в присутності особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, однак як вказала позивачка в позові, вона дізналась про те, що її було притягнуто до адміністративною відповідальністю за постановою інспектора УПП в м.Запоріжжі Лобач О.О. лише тоді, коли отримала вказану постанову поштою. Також позивачка вказала в позові, що на ділянці дороги, яка зазначена в оскаржуваній нею постанові, взагалі відсутня дорожня розмітка, тобто розділювальна смуга, яка передбачена п. 11.5 ПДР України. Тому ОСОБА_2 вважає, що в її діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У зв'язку з викладеним позивачка ОСОБА_2 була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом в якому просила суд:

- визнати дії інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач Олександра Олександровича щодо винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року протиправними;

- скасувати постанову серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП;

- стягнути солідарно з відповідачів по справі на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 2100,00 гривень.

В судовому засіданні був присутній представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1, який підтримав позов ОСОБА_2 в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Додатково представник позивачки надав до суду клопотання про поворот виконання постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування клопотання представник вказав, що в ході виконання виконавчого провадження, яке було відкрите на підставі постанови серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, був накладений арешт на транспортний засіб позивачки. У зв'язку з чим ОСОБА_2 була вимушена сплатити штраф в розмірі 850,00 грн., виконавчий збір в сумі 85,00 грн. та 251,00 грн. за послуги у виконавчому провадженні. На підтвердження сплати позивачкою ОСОБА_2 зазначених грошових коштів, суду були надані належним чином завірені копії квитанцій. Вказане клопотання представник позивачки - адвокат ОСОБА_1 просив розглянути під час ухвалення рішення по вказаній адміністративній справі.

Відповідач по справі інспектор роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач О.О. в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься підтвердження (а.с.98, 104). Відзиву на позов, пояснень, клопотань або заяв до суду не надавав.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ДПП в судове засідання також не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься підтвердження (а.с.99, 106). Відзиву на позов, пояснень, клопотань або заяв до суду не надавав.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою від 05.06.2017 року серії АР №378595, яка винесена інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач О.О., визнано винною ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень зате, що вона о 08 годині 55 хвилин, в м.Запоріжжі на Каширському шосе, керуючи транспортним засобом «BMW х3» д.н.з. НОМЕР_2, рухалась по крайній лівій смузі, в той час коли права смуга була не зайнята, чим ОСОБА_2 порушила п. 11.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.8)

Згідно ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 175 КАС України визначено, що відповідач має право на подачу відзиву на позов та доказів на обґрунтування своїх заперечень, при цьому відповідачі по справі не виконали свій обов'язок, передбачений ч. 2 ст. 78 КАС, та не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, в час, місці та при обставинах зазначених в оскаржуваній постанові.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Стороною позивача було зазначено, що постанова серії АР №378595 від 05.06.2017 року була отримана позивачкою ОСОБА_2 08.06.2017 року. На підтвердження цього в матеріалах справи міститься копія конверту (а.с.5).

Вказане свідчить про те, що позивачка ОСОБА_2 не отримала постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності в день коли вказана постанова була винесена. За таких обставин суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач О.О. були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була позбавлена права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Крім того, статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121- 126, 1271 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно із роз'ясненням, яке викладене в рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015: «Підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України»

Положення ч.3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Положення ч.3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Тому суд погоджується із твердженнями сторони позивача, що інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач О.О. була винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності з порушенням норм процесуального права.

Також судом досліджено надану позивачкою фототаблицю із зображенням ділянки, яка зазначена інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач О.О. в постанові про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.9)

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями.

Відповідно до п. 11.5 ПДР затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, на дорогах які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, не доведена, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання дії інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач О.О. щодо винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року протиправними та скасування вказаної постанови підлягають задоволенню.

Стаття 139 КАС України, визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 132 КАС України до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом та адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар (фіксований розмір або погодинна оплата).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, стороною позивача були долучені до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги, ордер, розрахунок та копії квитанції до прибуткових касових ордерів, однак суд не може прийняти вказані документи, як доказ понесених ОСОБА_2 судових витрат.

Суд, проаналізувавши розрахунок та квитанції, які були надані до суду, встановив, що квитанції до прибуткових касових ордерів за №424/1, №424/2 та за №424/3 датовані 11 березня 2017 року, тобто вказана дата передує даті винесення постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП на 3 місяці, а тому судом не можуть бути прийняті як докази: розрахунок витрат на правову допомогу ОСОБА_2 у формі порівняльної таблиці від 16.06.2017 року та квитанції до прибуткових касових ордерів за №424/1, №424/2 та за №424/3 датовані 11 березня 2017 року.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_1 не зміг надати у судовому засіданні оригінали документів, які підтверджують, що ОСОБА_2 понесла витрати на правову допомогу у даній адміністративній справі, у зв'язку з чим суд вважає, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Розглянувши клопотання представника позивачки - адвоката ОСОБА_1 про вирішення питання про поворот виконання постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, суд прийшов до наступних висновків.

Стаття 380 КАС України, визначає, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони під час ухвалення рішення по справі. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості, додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

На підтвердження того, що позивачка ОСОБА_2 понесла витрати в розмірі 1186,00 гривень в ході виконавчого провадження, яке було відкрите на підставі постанови серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, суду були надані належним чином завірені копії квитанцій за №77 від 15.11.2017 р. та за №20624360-1 від 16.11.2017 року.

У зв'язку з чим, суд вважає, що клопотання представника позивачки - адвоката ОСОБА_1 про вирішення питання про поворот виконання постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 19, 77, 122, 132-139, 241-246, 257, 380 КАС України, ст.ст. 122, 258,268,276,283 КУпАП, ПДР України, Рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, Конституції України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя ДПП Лобач Олександра Олександровича щодо винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року протиправними.

Скасувати постанову серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Допустити поворот виконання постанови серії АР № 378595 від 05 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Повернути на користь ОСОБА_2 (іпн:НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) з держаного бюджету суму грошових коштів, які були сплачені нею під час виконавчого провадження в розмірі 1186,00 гривень (одна тисяча сто вісімдесят шість гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 16.11.2018.

Суддя І.Б.Громова