Справа № 0840/2979/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

14 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 0840/2979/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_1.

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суд від 15 серпня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Лазаренко М.С.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя, в адміністративній справі №0840/2979/18 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

24 липня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправною повторну відмову відповідача від 14 червня 2018 року №С-2590-2098/0/18-18; зобов'язати відповідача надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2.0 га рілля по Веселівській раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим номером НОМЕР_1.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідач на повторне звернення позивача, на виконання рішення суду, відмовив у наданні дозволу на розробку землеустрою для відведення у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2.0 га рілля по Веселівській раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим номером НОМЕР_1. У своїй відмові відповідач, як і в попередній раз, не вказує чіткої причини відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки, що вказує на протиправність прийнятого рішення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 14.06.2018 року №С-2590-2098/0/18-18; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2.0 га рілля по Веселівській раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим номером НОМЕР_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем було надані ОСОБА_4 відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність з підстав невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам Закону. Також, відповідач зазначає, що судом першої інстанції було необґрунтовано прийнято рішення про покладення на нього зобов'язання прийняти рішення певного змісту, чим допущено втручання в його дискреційні повноваження.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_4 зазначає, що рішення відповідача про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не відповідає вимогам Закону. Також, позивач зазначає, що спосіб судового захисту порушеного права у вигляді зобов'язання відповідача прийняті рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є таким, що відповідає ефективному судовому захисту.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 07.03.2018 року С-533-536/0/18 щодо відмови ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_4. Рішення суду надрало законної сили 25.05.2018 року.

08 травня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2.0 га рілля по Веселівській селищній раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим номером НОМЕР_1.

Листом від 14.06. 2018 року №С-2590-2098/0/18-18 відповідач відмовив у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що місце розташування запитуваної земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правовим актів (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Вважаючи відмову відповідача у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки протиправною, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовив позивачу в задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з непердбачених на те законом підстав. В свою чергу, враховуючи попереднє звернення позивача до суду з аналогічним позовом, та повторну безпідставну відмову відповідача, для досягнення правомірної мети - забезпечення ефективного судового захисту порушеного права суд дійшов висновку про можливість покладення на відповідача обов'язку по прийняттю певного рішення по суті клопотання позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дана норма містить вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказаний перелік не підлягає розширеному тлумаченню при його застосуванні.

Дана норма містить вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказаний перелік не підлягає розширеному тлумаченню при його застосуванні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою послугувала невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Між тим, з зазначеної відмови не можливо встановити, яким саме законом та/або прийнятим нормативно-правовим актам не відповідає обрана позивачем земельна ділянка, в чому полягає така невідповідність.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги зокрема до рішень суб'єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку, як було встановлено судом, оскаржуване рішення було прийнято відповідачем необґрунтовано, оскільки ним не було наведено жодних обставин, які б обумовлювали підстави його прийняття.

Відтак, відмова Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області є необґрунтованою, а відповідно, є такою, що прийнята не в порядку не в межах повноважень визначених Законом.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 07.03.2018 № С-533-536/0/18-18 щодо відмови ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області.

Як видно з наявного в матеріалах справи листа Головного управління Держгеокадастру від 07.03.2018 року № С-533-536/0/18-18 він є абсолютно ідентичним відмові Головного управління Держгеокадастру, викладені в листі від 14.06.2018 року №С-2590-2098/0/18-18, що вказує на системне порушення прав та інтересів позивача у справі, та також вказує на необхідність забезпечення більш ефективного способу захисту її порушеного права.

Як вірно враховано судом першої інстанції, у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року в справі №816/1229/14, поміж іншого, вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, суд при перевірці правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, згідно приписів КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб'єкта владних повноважень зобов'язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.

Таким чином, враховуючи встановлений у судовому порядку факт протиправності дій відповідача та, з метою повного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про можливість зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 гектара ріллі по Веселівській селищній раді Веселівського району Запорізькій області, з кадастровим номером :09:014:0009.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його зміни або скасування - відсутні.

Керуючись ст. 243, 308,ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року у справі №0840/2979/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 14 листопада 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 15.11.2018 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя А.В. Суховаров