Справа № 804/4200/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

08 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/4200/18
головуючий суддя І інстанції - Боженко Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Дурасової Ю.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року у справі № 804/4200/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, прокуратури Дніпропетровської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, прокуратури Дніпропетровської області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 1768к від 27.08.2015 року;

- поновити його на роботі в органах прокуратури Дніпропетровської області на посаді рівнозначній тій, яку він обіймав до звільнення та яка існує на даний момент;

- зобов'язати Відповідача внести зміни до трудової книжки шляхом внесення записів про визнання незаконним та скасування наказу № 1768к від 27.08.2015 року;

- стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду в розмірі 50000.00 грн.;

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України звернутись до Держателя реєстру (Міністерства юстиції України) про відкликання з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомостей щодо застосування заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року позовна заява ОСОБА_1 була повернута позивачу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року скасувати та прийняти судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що саме з дати прийняття 05.12.2017 року Вищою радою правосуддя рішення щодо скасування рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 29.05.2017 року № 1288/2дп/15-17 та закриття дисциплінарного провадження відносно судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, останній дізнався про порушення його трудових прав. До цієї події, в нього не було законних та обґрунтованих підстав вважати, що його трудові права були порушені та підлягають захисту.

Прокуратура Дніпропетровської області направила на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначено, що обставина звільнення від дисциплінарної відповідальності судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2 не є об'єктивною та непереборною обставиною, що зумовила пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду майже на три роки.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були наведені поважні підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частинами 1, 2, 5 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Приписами ч. 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності справи від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Отже, законодавцем, встановленими строками, обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав та інтересів 01.06.2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією конверту, яким направлявся адміністративний позов до суду першої інстанції, подавши при цьому заяву про поновлення строку звернення до суду.

В свою чергу, оскаржуваний наказ був прийнятий прокуратурою Дніпропетровської області 27.08.2015 року.

Отже, факт пропуску строку на подання адміністративного позову позивачем не заперечується.

Надаючи правову оцінку обставинам пропуску строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції зазначає, що поважними причинами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, посилання позивача на прийняття Вищою радою правосуддя рішення про скасування рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 29.05.2017 року № 1288/дп/15-17 та закриття дисциплінарного провадження відносно судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, суд першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, обгрунтовано не вважав поважною причиною для поновлення строку на подання адміністративного позову, оскільки відсутність вказаної обставини не позбавляла позивача можливості на звернення до суду, в строки визначені процесуальним законом.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року у справі № 804/4200/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у відповідності до приписів ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Ю.В. Дурасова

суддя В.Є. Чередниченко