Справа № 705/4285/18
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4285/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області Рихальського Олександра Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що він 26.09.2018 року приблизно о 06.30 год. керував транспортним засобом Фольцваген, д/н НОМЕР_1 на автошляху М-21 і рухався у бік м. Житомира. Приблизно за 10-15 км. до м. Бердичів здійснив обгін іншого транспортного засобу, відразу після цього був зупинений працівниками поліції, які повідомили його про порушення вимоги знаку 3.25 «Обгін заборонено» та без жодних пояснень та доказів оформили постанову за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що його притягнули до адміністративної відповідальності незаконно, не обґрунтовано, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню з наступних підстав.

Інспектор поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не роз'яснив йому права і обов'язки визначені ст. 63 Конституції України, відмовив у розгляді його клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою. Винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. Тобто, відповідачем фактично не зафіксовано порушення правил обгону, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі. Поліцейський не взяв до уваги його пояснення.

Він є пильним, уважним та обережним водієм, чітко дотримуючись правил дорожнього руху, тому переконавшись, що не завдасть перешкоди іншим учасникам дорожнього руху здійснив обгін попутного транспортного засобу, оскільки жодних дорожніх знаків або дорожньої розмітки, що забороняють на даній ділянці дороги здійснити відповідний маневр відсутні. Врахував дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, в розумінні ПДР України здійснив обгін автомобіля без порушення правил дорожнього руху, що підтверджується відеозаписом з відео реєстратора.

Тому звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення, якою його визнано винним та накладено адміністративне стягнення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 228 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього, а також інформацією про процесуальні права та обов'язки була надіслана відповідачу 12.10.2018 року та отримано 31.10.2018 року, згідно зворотнього почтового повідомлення.

Відповідач до суду відзив, або письмові пояснення на адміністративний позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою від 26.09.2018 року серії НК № 354371 ОСОБА_1 26.09.2018 року, близько 06 год. 30 хв. на 266 км. керуючи автомобілем Фольцваген Пасат д/н НОМЕР_1 не виконав вимоги знаку 2.25 «обгін заборонено», чим порушив розділ 33 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Належним чином оформлену постанову та доказів на підтвердження відомостей, що містяться у постанові, суду не надано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАПне надано.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП має бути скасована.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Постанову серії НК № 354371 від 26.09.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко