Справа № 823/1873/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1873/18 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Черкаської митниці Державної фіскальної служби на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування протоколу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати протокол засідання комісії про подальше розпорядження конфіскованим на користь держави майном від 20.12.2017 у складі представників відповідачів щодо вирішення питання про передачу автомобіля Volkswagen Passat Variant, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що пунктів 197.1, 197.5 ст. 197, ст. 213, п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України, якими передбачено порядок оподаткування товарів підакцизної групи, до спірних правовідносин не мають застосовуватись, оскільки фактична безоплатна передача майна для користування не може вважатися відчуженням.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачі, Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області та Черкаська митниця Державної фіскальної служби, подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції зазначають, що при безоплатній передачі підакцизних товарів особа, яка отримує це майно, не позбавлена обов'язку сплатити мито та інші податки і збори, визначені законодавством. Окрім того, наголошено, що з урахуванням задоволених позовних вимог суд фактично прийняв рішення безоплатно передати автомобіль позивачу без зборів, тим самим, перебрав на себе повноваження суб'єктів владних повноважень (відповідачів у справі), до компетенції яких, у даному випадку, віднесено розгляд відповідних документів та прийняття відповідного рішення.

На апеляційну скаргу ГУ ДФС надійшов відзив позивача, відповідно до якого останній зазначає про помилковість висновку податкового органу про наявність підстав для нарахування податків, оскільки в даному випадку була здійснена операція з безоплатної передачі конфіскованого майна, а не його реалізація, і, як наслідок, правильність оскаржуваного судового рішення.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження №53110056 щодо виконання постанови Апеляційного суду Черкаської області про конфіскацію на користь держави автомобіля Volkswagen Passat Variant, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2.

Автомобіль передавався на реалізацію в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», але згідно актів уцінки арештованого майна від 15.01.2017 та від 24.04.2017 він не був реалізований.

На підставі протоколу засідання комісії про подальше розпорядження конфіскованим на користь держави майном від 25.05.2017 у складі представників відповідачів на веб-сайті ДП «СЕТАМ» розміщено оголошення щодо безоплатної передачі вищевказаного автомобіля.

Протокольним рішенням від 13.07.2017 вирішено передати безоплатно транспортний засіб Volkswagen Passat Variant, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2 позивачу в разі сплати митних платежів в сумі 167485,56 грн. протягом 30 днів. У разі несплати митних платежів, на тих же умовах вирішено передати автомобіль Війську оперативного командування «Південь» або благодійному фонду «Подаруй добро».

У зв'язку з ненадходженням коштів в рахунок митних платежів 27.11.2017 проведено повторне засідання комісії щодо подальшого розпорядження майном, за результатами якого прийнято рішення повторно запропонувати автомобіль для безоплатної передачі особам, які звертались з листами про передачу майна.

Рішенням засідання комісії про подальше розпорядження конфіскованим на користь держави майном у складі представників управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Черкаської митниці ДФС, Головного управління ДФС у Черкаській області, оформленим протоколом від 20.12.2017, вирішено передати безоплатно автомобіль Volkswagen Passat Variant (номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2) Черкаському зональному відділу Військової служби правопорядку за умови дотримання вимог абз.1 підп. 197.1.26. п.197.1., 197.5. ст. 197, п.215.1. ст.215, підп. 14.1.212 п.14.1. ст.14, підп.213.1.4. п.213.1. ст.213 Податкового кодексу України та зобов'язати позивача сплатити належні митні платежі.

Вважаючи зобов'язання щодо сплати податків і зборів протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання відповідачів на необхідність сплати позивачем мита та інших податків і зборів, передбачених законодавством, під час безоплатної передачі майна є необґрунтованими, оскільки процедури реалізації в розумінні положень ПК України, Порядку №1724 та Наказу №1833/5/943 не відбувається.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним» (далі - Порядок №1724), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 № 1724, відповідно до якого саме державний виконавець є особою, уповноваженою на реалізацію конфіскованих автомобілів.

Так, зазначеним Порядком встановлено декілька способів розпорядження конфіскованим майном, а саме: його реалізація за ціною, яка визначається спеціалізованою торговельною організацією з її обов'язковим погодженням з митним органом, а у випадку неможливості реалізації, - безоплатна передача майна або його знищення, утилізація, промислова переробка.

Пунктом 6 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної митної служби України за №1833/5/943 від 12.10.2009 визначено, що з метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у разі неможливості його реалізації начальниками відділів державної виконавчої служби, які здійснюють виконання рішень про конфіскацію майна, вилученого митними органами, утворюються комісії, передбачені пунктом 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985 (далі - Порядок №985).

Пунктом 14 Порядку №985 встановлено, що у разі, коли майно, в тому числі транспортні засоби, не реалізовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комісії, яка утворена відповідно до пункту 11 цього Порядку (далі комісія), пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров'я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім»ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі.

У разі прийняття комісією рішення про можливість безоплатної передачі майна, орган державної виконавчої служби розміщує інформацію щодо цього майна на веб-сайті з питань реалізації арештованого державними виконавцями майна.

У повідомленні про безоплатну передачу майна зазначається інформація про оподаткування операцій з безоплатної передачі майна, у тому числі підакцизних товарів, з посиланням на норми законодавства.

На виконання зазначеної норми відповідно до прийнятого уповноваженою комісією рішення, вирішено безоплатно передати конфіскований транспортний засіб позивачу, за умови сплати останнім належних митних платежів.

В свою чергу, відповідно до абзацу 2 пункту 24 Порядку №985, передане безоплатно майно, що підлягало оподаткуванню митними платежами, якщо вони не були сплачені, може бути відчужене виключно за умови сплати мита та інших податків і зборів, передбачених законодавством під час його ввезення на територію України.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що необхідність сплати обов'язкових платежів, навіть при безоплатній передачі підакцизних товарів, прямо встановлена діючими нормами Порядку №985.

За таких обставин, одержання позивачем вищезгаданого автомобіля згідно з чинним законодавством України можливе виключно після сплати митних платежів.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивач не повинен нести обов'язку зі сплати податків і зборів, що справляються у разі імпортування автотранспортних засобів на митну територію України у зв'язку з тим, що в цьому випадку буде здійснена операція з безоплатної передачі конфіскованого майна, а не його реалізація, оскільки саме майно передається позивачу безоплатно, в той час як податкові збори, встановлені законом, не входять до вартості цього майна.

Так, відповідно до пп. 197.1.26 п.197.1 статті 197 Податкового кодексу України (далі ПК України) звільняються від оподаткування операції з передачі конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 184 Митного кодексу України), у розпорядження державних установ або організацій, уповноважених здійснювати їх збереження або постачання згідно із законодавством, а також операції з безоплатної передачі зазначеного в цьому пункті майна у випадках, визначених законодавством, у володіння і користування державних органів, установ (організацій), які утримуються за рахунок бюджетних коштів, а також закладів, в яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей.

При цьому, згідно з пунктом 197.5 статті 197 ПК України звільнення від оподаткування, передбачене пунктом 197.1 цієї статті, не поширюється на операції з підакцизними товарами, зазначеними в розділі VI цього кодексу.

В силу дії норми п.215.1 ст.215 ПК України, до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

У спірних відносинах конфіскований транспортний засіб є підакцизним товаром, що у відповідності до Порядку №985 передається позивачу та набувається ним у власність, а тому така операція має здійснюватися зі сплатою акцизного податку та податку на додану вартість відповідно до норм ПК України та Порядку №985.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з п. 12 Порядку №1724 та п. 23 Порядку №985 товарно-матеріальні цінності, крім тих, обіг яких обмежено законом, безоплатно передаються державним органам, установам, організаціям на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України.

Безоплатна передача зазначених товарно-матеріальних цінностей здійснюється за ринковою вартістю, визначеною згідно із законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність і Податковим кодексом України.

Тобто, у відповідності до вказаних норм, Податковий кодекс України звільняє від оподаткування операції з безоплатного передавання лише ті товари, які не є підакцизними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з помилковим застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Черкаської митниці Державної фіскальної служби - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволені адміністративного позову Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування протоколу, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

А.Г.Степанюк