Справа № 823/1299/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1299/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Степанюка А.Г.,

при секретарі: Мідянці А.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представників відповідачів Золотухіної Г.О., Грімової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України, ліквідаційної комісії Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Національної поліції України у виплаті йому одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності у зв'язку із отриманням інвалідності через травму, пов'язану із виконанням службових обов'язків, скасувати висновок про відмову у призначенні виплати такої одноразової грошової допомоги; зобов'язати відповідачів прийняти рішення про виплату йому одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності у зв'язку із отриманням інвалідності через травму, пов'язану із виконанням службових обов'язків та затвердити висновок про призначення такої одноразової грошової допомоги та виплатити її у розмірі 528600 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції невірно визначив норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки травма ним отримана під час служби в органах внутрішніх справ, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про міліцію», а тому він має право на виплату одноразової грошової допомоги незалежно від дати встановлення інвалідності. Крім того, наголошує, що всупереч вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року №4, ліквідаційна комісія Департаменту протидії наркозлочинності не сприяла йому в отриманні належної одноразової грошової допомоги.

В судовому засіданні позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали і просили її задовольнити, в той час, як представники відповідачів проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з 19.02.1996 по 06.11.2015, а з 07.08.2015 по 24.10.2016 проходив службу в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах оперативно-пошукового відділу в Черкаській області управління з обслуговування Вінницької, Черкаської та Кіровоградської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України.

Наказом Департаменту протидії наркозлочинності від 24.10.2016 №154 о/с звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

08.11.2016 позивач отримав направлення до Медико-соціально експертної комісії для проведення огляду у зв'язку із погіршенням стану здоров'я.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №543047 від 15.06.2017 позивачу з 14.06.2017 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, так пов'язаної з виконанням службових обов'язків, у зв»язку з чим він звернувся до Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

За результатами розгляду заяви позивача ліквідаційною комісією Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 0,00 грн. від 18.12.2012, при цьому, повідомлено, що у призначенні одноразової грошової допомоги відмовлено, оскільки ним були надані не всі документи для її виплати, зокрема, не було надано оригіналу довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), а інші подані копії документів не були завірені власноруч підписом позивача. Також в листі вказано, що інвалідність внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, встановлена у строк понад шість місяців після звільнення зі служби в поліції, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для призначення і виплати такої допомоги.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови відповідача, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року (далі - Закон про Нацполіцію).

Згідно п. 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас, приписи п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про Нацполіцію визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом про Нацполіцію порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію», Порядком умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМ України від 21.10.2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Так, відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 2 Порядку №850 закріплено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Крім того, на виконання вимог ст. ст. 97-101 Закону про Нацполіцію наказом МВС України від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року №4 (далі - Порядок №4), яким визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (п. 1 Порядку №4).

Згідно пп. 4 п. 5 розділу І Порядку №4 зі змінами, внесеними наказом МВС України 12.09.2016 року №916, визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, положеннями Порядку №4 врегульовано механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського. Тобто, приписами даного нормативного акту закріплено порядок та процедуру оформлення і виплати такої допомоги особам, які мають статус поліцейського.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оскільки інвалідність була встановлена позивачу у червні 2017 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи Закону про Нацполіцію та Порядку №4, а не Закону України «Про міліцію» та Порядку №850.

Наведений висновок щодо застосування норм права узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 20.09.2018 року у справі №296/9456/16-а, від 03.10.2018 року у справі № 711/4013/17, від 11.10.2018 року у справі № 532/745/17.

Так, за правилами статті 78 цього Закону про Нацполіцію служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду зараховується до стажу служби в поліції.

Крім того, відповідно до пункту 13 Прикінцевих положень вказаного Закону працівникам міліції, які перейшли на службу до поліції, стаж вислуги в спеціальних званнях міліції зараховується до стажу вислуги для присвоєння чергових спеціальних звань поліції.

Таким чином, оскільки період служби в органах внутрішніх справ зараховується до стажу служби поліцейських, в тому числі і для призначення пенсії, а тому отримання захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ внаслідок якого встановлено інвалідність, породжує право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону про Нацполіцію одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Отже, як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 296/9456/16-а, виплата одноразової грошової допомоги застосовується виключно за наявності трьох обов'язкових умов - причина інвалідності, час її настання та підстава звільнення поліцейського зі служби в органах поліції.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Департаменту протидії наркозлочинності від 24.10.2016 року №154 о/с ОСОБА_3 було звільнено зі служби у поліції у зв'язку з хворобою. Разом з тим, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №543047 від 15.06.2017 року інвалідність ІІ групи у зв'язку із травмою, пов'язаною з виконання службових обов'язків, встановлена ОСОБА_3 з 14.06.2017 року, тобто після спливу шести місяців з моменту звільнення зі служби у поліції. З урахуванням наведеного Черкаський окружний адміністративний суд обґрунтовано погодився з твердженням відповідачів про відсутність правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги за п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону про Нацполіцію з огляду на те, що інвалідність була встановлена поліцейському після завершення шестимісячного строку з моменту звільнення зі служби.

Разом з тим, погоджуючись з доводами відповідачів про те, що позивачем не було надано оригінал довідки МСЕК про результати визначення ступеня працездатності, а жодна з копій не завірена підписом ОСОБА_3, суд першої інстанції не врахував такого.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку №4 у редакції, яка була чинною станом на 19.06.2017 року (момент подання позивачем заяви (рапорту) до Департаменту протидії наркозлочинності) заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Згідно п. 5 розділу III Порядку №4 у згаданій редакції, для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно п. п. 6, 7 розділу ІІІ Порядку №4 у вказаній редакції, графа «Відмітка кадрового підрозділу» на заяві (рапорті) заповнюється підрозділом кадрового забезпечення Національної поліції або відповідного міжрегіонального, територіального органу поліції, засвідчується підписом його керівника та скріплюється відповідною печаткою.

При прийманні матеріалів фінансові підрозділи зобов'язані: 1) перевірити правильність оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу; 2) перевірити відповідність оригіналам копій документів, зафіксувати й засвідчити виявлені розбіжності.

Фінансові підрозділи мають право витребувати від інших підрозділів поліції та у осіб, яким оформляється ОГД, до оформлені документи, а також вимагати подання інших документів, необхідних для прийняття рішення про призначення ОГД.

Таким чином, положеннями чинного на момент звернення позивача із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги не було передбачено вимоги завірення власноручним підписом заявника копій документів. Відповідні зміни до Порядку №4 набрали чинності 17.11.2017 року згідно наказу МВС України від 21.09.2017 року №788, а тому з огляду на положення ст. 58 Конституції України не можуть бути поширені на правовідносини, які виникли 19.06.2017 року.

Крім того, зміст приписів пункту 7 розділу ІІІ Порядку №4 вказує на те, що фінансові підрозділи мають право витребувати від інших підрозділів поліції та у осіб, яким оформляється ОГД, дооформлені документи, а також вимагати подання інших документів, необхідних для прийняття рішення про призначення ОГД. Тобто підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги не може бути посилання суб'єкта владних повноважень на неподання особою копій документа замість оригіналу, оскільки, відповідні недоліки повинні бути усунуті на стадії прийняття документів до розгляду.

Викладене, на переконання судової колегії, свідчить про помилковість твердження суду першої інстанції про те, що окремі недоліки в частині оформлення документів, доданих до заяви (рапорту) про призначення одноразової грошової допомоги, є підставою для відмови в її призначенні, а також про те, що копії поданих документів повинні завірятися власноручним підписом особи. Неправильне застосування норм матеріального права щодо даної частини правовідносин має своїм наслідком зміну судового рішення у мотивувальній частині.

Відповідно до п. 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє, зокрема, у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пунктом 2 розділу IV Порядку №4 передбачено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, підставою для призначення особі одноразової грошової допомоги є видача керівником територіального органу Національної поліції наказу про виплату такої допомоги, в іншому ж випадку особа письмово повідомляється про відмову у такій виплаті із зазначенням мотивів такої відмови.

За таких обставин, оскільки матеріалами справи було підтверджено викладені у листі Ліквідаційної комісії Департаменту протидії наркозлочинності від 05.02.2018 року №Г-197 мотиви відмови у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав встановлення інвалідності після спливу шестимісячного строку з моменту звільненні зі служби у поліції, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Однак, обґрунтовуючи свою позицію, помилково застосував приписи Порядку №4 у редакції, яка не набрала чинності на момент виникнення спірних правовідносин, та не врахував, що неправильне оформлення доданих до заяви (рапорту) документів є підставою для їх дооформлення або витребування, а не відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв'язку з чим судове рішення підлягає зміні у мотивувальній частині згідно положень ст. 317 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року - змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Постанова в повному обсязі складена 19.11.2018.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

А.Г.Степанюк