Справа № 361/4832/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/4832/18 Суддя (судді) першої інстанції:Василишин В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмишиної О.М.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону № 2ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції Полонської Аліни Владиславівни про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

У с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до поліцейського роти №2 батальйону № 2ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції ПолонськоїА.В., у якому просив: визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову Серії ЕАВ №502372.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що правил дорожнього руху він не порушував, так як правилами передбачено, що дія дорожнього знаку 3.3 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують підприємства.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення умотивовано тим, що позивач, керуючи автомобілем, рухався із порушенням правил дорожнього руху до пункту розвантаження товару.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати і направити справу на новий розгляд, змінити або ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, задовольнити позов.

В обгрунтування вимог посилається на те, що маршрут, який відповідач вважає дозволеним для руху вантажного транспорту, не затверджено, на ньому відсутні будь-які підписи чи печатки відповідальних на те осіб. Також, позивач вказує на те, що фото дорожнього знаку 3.3, яке надав відповідач теж належним чином не підтверджене та з нього не можливо встановити де саме знаходиться цей дорожній знак. Окрім того, позивач не заперечує факту, що він міг бути в зоні знаку 3.3, але стверджує, що він в'їхав в цю зону цілком законним шляхом, тобто автошляхом рух по якому вантажному транспорту дозволено.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що 27 липня 2018 року поліцейським роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капралом поліції Полонською А.В. складено постанову серії ЕАВ № 502372 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Уважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Обговорюючи правомірність зазначеної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» основним повноваженням патрульної поліції є, серед іншого, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За пунктом 2 розділу III Інструкції постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із змісту ст. 247 КУпАП убачається, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегією суддів установлено, що 27 липня 2018 року відповідачем було складено постанову Серії ЕАВ №502372, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн.

У даній постанові зазначено, що позивач 27.07.2018 року, керуючи транспортним засобом у м. Кривому Розі, по вул. Лермонтова, 33, здійснив рух в зоні дії знаку 3.3, чим порушив п. 33 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що вказана постанова прийнята відповідачем обґрунтовано та підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, ураховуючи наступне.

Відповідно до Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, дорожній знак 3.3 забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знака на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя з ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Оскаржуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач вказує на те, що згідно товарно - транспортної накладної (а.с.4), він віз товар до адреси пункту розвантаження, який знаходиться в зоні дії знаку 3.3., тому, на його думку, не порушив вимог ПДР.

Колегія суддів критично сприймає такі доводи, позаяк позивача було зупинено в зоні дії знаку 3.3. під час руху в м. Кривий Ріг по вул. Лермонтова, 33, однак згідно товарно - транспортної накладної пункт розвантаження товару знаходився за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ангарська,2б.

При цьому, як убачається із доданої відповідачем роздруківки з «Gооgle карти», яка також перевірена апеляційним судом, маршрут руху позивача до місця прибуття по товаро - транспортній накладній був можливий поза зоною дії дорожнього знаку 3.3 по об'їзній дорозі для вантажних транспортних засобів з подальшим в'їздом до позначеної зони на найближчому перехресті до місця призначення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ані під час розгляду адміністративної справи, ані під час розгляду справи в суді, позивач не заперечував того факту, що він рухався вантажним транспортним засобом в зоні дії знаку 3.3.

Покликання апелянта на те, що відповідачем не надано суду відео з боді камери, колегія суддів не приймає до уваги, позаяк, ураховуючи наявні в матеріалах справи докази, відсутність вказаного відео не спростовує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 272, 286, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Кузьмишина
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест