Справа № 591/6916/18
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6916/18
Провадження № 2-а/591/511/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді Клименко А.Я..

за участю секретаря Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до ОСОБА_1про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні-

встановив:

Управління державної міграційної служби України в Сумській областізвернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1про продовження строку перебування його у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 23.11.2017 року ОСОБА_1 затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. За вказаною постановою суду 24.11.2017 року ОСОБА_1 було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.05.2018 року продовжено строк перебування ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців, а саме до 23.11.2018 року. Строк перебування відповідача у пункті тимчасового перебування спливає 23.11.2018 року. Позивач вказує, що Управлінням ДМС вживалися заходи щодо ідентифікації та документування відповідача. Співпраця з боку іноземця у питанні його повернення відсутня. Документа, який би ідентифікував відповідача, а також надав би йому можливість повернутися до країни свого походження відсутній. Оскільки питання щодо забезпечення видворення відповідача не вирішено, посилаючись на ч. 11 ст. 289 КАС України позивач просить продовжити строк перебування відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на шість місяців, тобто до 23.05.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши подані суду докази, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на таке:

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_1 проживав на території України без документів на право проживання на території України. Вказані обставини встановлені постановою Зарічного районного суду м. Суми від 23.11.2017 року, згідно яких ОСОБА_1 затриманий з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянств, які незаконно перебувають в Україні, та примусово видворений за межі території України (а.с.8-10).

24.11.2017 року відповідача було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, що підтверджується актом приймання-передачі іноземця або особи без громадянства (а.с.13).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.05.2018 року продовжено строк перебування ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців, а саме до 23.11.2018 року.

На даний час співпраця з боку іноземця у питанні його повернення відсутня. Документа, який би ідентифікував відповідача, а також надав би йому можливість повернутися до країни свого походження відсутній.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Європейський суд з прав людини у п. 42, 45 рішення від 26 червня 2014 року у справі «Ливада проти України» зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25.06.1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06.03.2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина, то таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Суду не надано доказів того, що відповідач звертався з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України .

Згідно ч.ч. 11, 12 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за пять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

На даний час відсутня будь-яка інформація необхідна для ідентифікації особи.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та продовження строку перебування ОСОБА_1в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

З урахуванням вищезазначеного, дану постанову слід звернути до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 139, 241-246, 288, 289 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (місцезнаходження: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 27; ) задоволити.

Продовжити строк перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, що розташований: Чернігівська область, Ріпкінський район, село Розсудів, вул. Лісна, 5, строком на 6 (шість) місяці, а саме до 23 травня 2019 року.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суду м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО