Справа № 822/1292/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1292/18

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

16 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року (головуючий суддя Гнап Д.Д.,) у справі №822/1292/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просила :

- визнати протиправним та скасувати рішення Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, викладене в повідомленні №440/05 від 20.02.2018 року, щодо відмови в переведенні її на пенсію по втраті годувальника;

- зобов'язати Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області перевести її на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести з 20 жовтня 2017 року перерахунок вказаної пенсії та її виплату, з урахуванням довідки про заробіток в зоні відчуження за №1/306 від22.12.2003 ВАТ "Дунаєвецьке АТП 16839".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що будучи дружиною померлого ОСОБА_3, який за життя мав право на пенсію на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вона має право на переведення на пенсію по втраті годувальника, в чому їй було неправомірно відмовлено Пенсійним фондом. Доводячи підставність власних вимог, позивач посилалась на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.12.2013 року у справі №674/1988/13-а, якою підстави зазначені Пенсійним фондом в обгрунтування відмови в переведенні її на пенсію по втраті годувальника вже були спростовані.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.05.2018 року замінено первісного відповідача у справі, а саме Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, викладене в повідомленні вих. №440/05 від 20.02.2018 щодо відмови ОСОБА_2 в переведенні на пенсію по втраті годувальника.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_2 на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести з 20 жовтня 2017 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням довідки про заробіток в зоні відчуження за №1/306 від 22.12.2003, виданої ВАТ "Дунаєвецьке АТП 16839".

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив про неможливість застосування в даному випадку постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.12.2013 року у справі №674/1988/13-а оскільки при зверненні ОСОБА_2 до пенсійного органу виникли нові правовідносини, які не врегульовані вказаним судовим актом. Зокрема, апелянт заперечує правомірінсть застосування при розрахунку пенсії по втраті годувальника в розмірі відшкодування фактичних збитків довідку про заробіток за роботу в зоні відчуження ОСОБА_3 №1/306 від 22.12.2003 року, як такої, що не є підтверджена первиними документами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує законність та підставність доводів відповідача, на яких базуються вимоги апеляційної скарги, як такі, що спростовуються об'єктивними обставинами фактичних господарських правовідносин та доказами по справі, які були дослідженні в повному обсязі судом першої інстанції.

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_2 з 09.09.1942 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, що підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1.

ОСОБА_3 був учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, визнаний інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.12.2013 року у справі №674/1988/13-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної в зоні відчуження в розмірі 436,12 крб. з врахуванням довідки про заробіток в зоні відчуження за №1/306 від 22.12.2003 року, виданої ВАТ "Дунаєвецьке АТП 16839" з дня звернення до суду.

На день смерті ОСОБА_3, що у відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Дунаєвецьким райвідділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, мало місце 04.08.2017 року, позивач перебувала на обліку у Кам'янець-Подільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та отримувала пенсію за віком.

20.10.2017 року позивач, маючи у відповідності до посвідчення № 512666, виданого Хмельницькою ОДА 19.10.2017 року, статус дружини померлого ліквідатора 1-ї категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, звернулась до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою, в якій просила перевести її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі відшкодування фактичних збитків.

Листом №440/05 від 20.02.2018 року відповідач відмовив ОСОБА_2 у переведенні її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника у зв'язку з тим, що за результатами зустрічної перевірки первинних документів ПрАТ "Дунаєвецьке АТП 16839", проведеної спеціалістом відділу пенсійного забезпечення управління 26.03.2012 року встановлено, що сума донарахованої заробітної плати за роботу в зоні відчуження ОСОБА_3, яка зазначена в довідці №1/306, не відображена в відомостях по нарахуванню заробітної плати Дунаєвецького АТП.

Позивач вважаючи зазначену відмову відповідача протиправною, звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, викладене в повідомленні вих. №440/05 від 20.02.2018 щодо відмови ОСОБА_2 в переведенні на пенсію по втраті годувальника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками окружного суду, виходячи з наступного.

Наведені в апеляційній скарзі доводи скаржника зводяться виключно до того, що за результатами зустрічної перевірки первинних документів ПрАТ "Дунаєвецьке АТП 16839", проведеної спеціалістом відділу пенсійного забезпечення управління 26.03.2012 року, встановлено, що сума донарахованої заробітної плати за роботу в зоні відчуження ОСОБА_3, яка зазначена в довідці №1/306, не відображена в відомостях по нарахуванню заробітної плати Дунаєвецького АТП, тобто його заробітна плата в сумі 436,12 крб. не підтверджена належними первинними документами.

Судова колегія звертає увагу, що зазначені аргументи повністю дублюють позицію Пенсійного органу, викладену в запереченнях на позовну заяву позивача, та в даному випадку були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції.

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що на виконання постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.12.2013 у справі №674/1988/13-а ОСОБА_3 нараховувалась та виплачувалась пенсія до дня його смерті з урахуванням довідки №1/306 від 22.12.2003 року, виданої ВАТ "Дунаєвецьке АТП 16839".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 49 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 13 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язалась відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Пунктом 4 статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі:

- на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. В разі наявності одночасного права на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Непрацездатним членом сім`ї може бути дружина, що визначено ч. 2 статті 36 вказаного Закону.

За життя ОСОБА_3 мав статус потерпілого від аварії на ЧАЄС 1 категорії та отримував пенсію по інвалідності 1 групи по захворюванню, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЄС.

25 листопада 2005 року Правлінням Пенсійного Фонду України винесена постанова №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку із втратою годувальника, переведення з одного виду пенсії на інший, подається заявником особисто або через представника безпосередньо до управління пенсійного фонду України за місцем проживання (реєстрації). Аналогічна норма міститься і в частині 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.2.3 Порядку до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу та наступні документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності);

4) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

5) документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють підстави та порядок призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, апеляційний суд вважає, що позивачка надала документи, необхідні для переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що призначається за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Заробіток одержаний за роботу в зоні відчуження встановлюється на підставі довідки про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яка міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_3 Зазначені документи, були прийняті органом Пенсійного фонду як належні, про наявність будь-яких розбіжностей у них відповідачем не зазначалося.

До того ж, постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.12.2013 року у справі №674/1988/13-а, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 04.02.2014 року, довідка про заробіток в зоні відчуження за №1/306 від 22.12.2003 року, видана ВАТ "Дунаєвецьке АТП 16839", визнана основним документом для перерахунку пенсії ОСОБА_3

Доводи апелянта щодо непідтвердження довідки про заробіток в зоні відчуження за №1/306 від 22.12.2003 року первинними документами, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки пенсія померлому ОСОБА_3 була розрахована на виконання постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.12.2013 року у справі №674/1988/13-а та на підставі документів наявних у його пенсійній справі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Оскільки, дії відповідача щодо відмови про перехід на пенсію по втраті годувальника не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача перевести ОСОБА_2 на пенсію по втраті годувальника - ОСОБА_3, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 20.10.2017 року та провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про заробіток в зоні відчуження за №1/306 від 22.12.2003 року, виданої ВАТ "Дунаєвецьке АТП 16839".

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 листопада 2018 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.