Справа № 2-а-7848/11
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2012-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-а-7848/11
Провадження № 2-а/1414/107/12р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2012 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді - Селіщевої А.І.,

при секретарі - Варакута Є.Ю.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про оскарження адміністративного стягнення, -

встановив:

В листопаді 2011 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження неправомірних дій відповідача-субєкта владних повноважень щодо накладення на нього адміністративного стягнення, в обґрунтування якого вказав, що 20.10.2011 р. близько 14 год. 15 хв. він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по автодорозі Одеса-Новоазовськ. В цей час його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_4, який пояснив позивачу, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУпАП, а саме - пересік суцільну Днію дорожньої розмітки.

Позивач не погодився із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, однак інспектор ДАІ виніс постанову BEI № 232601 від 20.10.2011 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП, відповідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 255 гривень.

На думку позивача, дії посадової особи відповідача щодо притягнення його до адмінвідповідальності є неправомірними через те, що він не скоював адмінпорушення, та здійснив обгін іншого транспортного засобу без виїзду на зустрічну смугу, і при цьому він не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки. Крім цього, позивач посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений із порушенням законодавства.

В судове засідання по справі позивач не зявився, просив слухати справу у його відсутність та підтримав свій позов, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що на позивача було правомірно накладено адмінстягнення через скоєння ним адмінправопорушення при обставинах, вказаних в оскаржуваній постанові Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши зібрані письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, і такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Дослідженням копії протоколу про адміністративне правопорушення серії «BEI» № 232601 від 20.10.2011 р., складеного інспектором ДПС взводу ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_4 відносно позивача встановлено, що 20.10.2011 р. близько 14 год. 15 хв. водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2 та рухався на 149 км. автодороги Одеса-Новоазовськ, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, яка розділяє транспортні потоки. В своїх поясненнях у протоколі позивач пояснив, що він здійснив обгін іншого транспортного засобу, який рухався із включеним правим поворотом на невеликій швидкості, без виїзду на зустрічну смугу, і при цьому він не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки.

До протоколу були додані пояснення свідка правопорушення - ОСОБА_5, в яких він пояснив, що у вищевказаний час його автомобіль обігнав автомобіль позивача через суцільну лінію дорожньої розмітки на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю. Після обгону водій автомобіля НОМЕР_3, побачивши пост ДАІ, почав загальмовувати.

Із копії постанови серії ВЕ № 271492 від 20.10.2011 р. вбачається, що 20.10.2011 р. близько 14 год. 15 хв. водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2 та рухався на 149 км. автодороги Одеса-Новоазовськ, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, яка розділяє транспортні потоки. За вказане правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУпАП на позивача було накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Враховуючи вимоги ст.ст.222, 255 КУпАП та те, що відповідач обіймає посаду інспектора ДПС і має спеціальне звання прапорщика міліції, то він має право, як уповноважена на те посадова особа, складати протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ч.І ст. 122 КУпАП та розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч.І ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даючи правову оцінку фактам, викладеним позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що вони жодним чином не спростовують факт вчиненого ним правопорушення, оскільки це підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, який є належними та допустимим доказом. Також суд враховує те, що адміністративне стягнення було накладено уповноваженою на те особою. Позивач в свою чергу жодного належного та допустимого доказу правомірності своїх дій до суду не надав, встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки позов є необґрунтованим та недоведеним у судовому засіданні, постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17,26,41, 158-161, 163, 167,256 КАС України, суд-

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Селіщева