Справа № 804/3069/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2018 року Справа № 804/3069/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріГончаровій В.Г.
позивача представника відповідача ОСОБА_3 Гармаш І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
26 квітня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- скасувати податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Дніпропетровській області:
- від 02.04.2018 року за №008091410 (форма «С») про застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства України про патентування, норм регулювання обігу готівки у розмірі 717 187,25 грн.;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 29.01.2018р. за №681-п, було здійснено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.;
- згодом від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області засобами поштового зв'язку 12.04.2018р. було отримано наступні податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій, а саме:
- позивач стверджує, що усі наявні у неї первинні та інші документи, які пов'язані з виз наченням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, зазначених у по датковій та іншій звітності, були надані для перевірки в повному обсязі;
- із змісту отриманого Позивачем Акту перевірки слідує, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області за наслідками здійсненої документальної перевірки не визнано право на враховані у зменшення оподатковуваного доходу витрати на придбання товарів через не встановлення зв'язку таких витрат з господарською діяльністю, тобто - реалізацією товарів та отриманням доходу;
- судячи із змісту отриманого Позивачем Акту перевірки по суті єдиним аргументом для зробленого контролюючим органом висновку слугували відсутністю у ФОП ОСОБА_3 як суб'єкта підприємницької діяльності місць зберігання придбаного товару - м'яса птиці, а також твердження про нереальність здійснених операцій із закупівлі та реалізації товарів у задекларованих мною обсягах через обмеженість вантажопідйомності автомо біля МЕРСЕДЕС-БЕНЦ, яким здійснювались перевезення відповідного товару;
- із наданих Позивачем для проведення документальної перевірки пояснень та встано влених перевіркою обставин слідує, що станом на 01.01.2016р., 31.12.2016р. та 31.12.2017р. залишки товарно-матеріальних цінностей та розрахунків у позивача були відсут ні (п. 1.18 та п. 1.22 Акту перевірки), принаймні жодне із положень та висновків отри маного ФОП ОСОБА_3 Акту не доводить зворотне;
- для висновку про відсутність зв'язку понесених ФОП ОСОБА_3 витрат на придбання м'яса птиці з господарською діяльністю (отриманням доходу) контролюючий орган повинен був встановити невідповідність номенклатури та кількісного обсягу реалізованих кінцевим споживачам товарів (м'яса птиці) номен клатурі та кількісному обсягу придбаних товарів (м'яса птиці);
- твердження контро люючого органу про відсутність зв'язку витрат на придбання товарів відповідно до зазначених у додатках № 1 та № 2 до акту перевірки документів із господарською діяльністю Позивача є нічим не обумовленим суб'єктивним припущенням фахівців контролюючого органу, не підтверджене належними та допустимими засобами до казування, а також будь-якими аналітичними та розрахунковими даними;
- в наданих повноважним представникам контролюючого органу на відповідні запити письмових поясненнях від 12.02.2018р. та від 26.02.2018р. Позивачем зазна чаюсь, що ФОП ОСОБА_3 не має орендованих приміщень, і що торгівля відбува ється з власного транспортного засобу (автомобіля Мерседес-Бенц) кінцевим спожи вачам (не платникам ПДВ) на ринках та торгових точках м. Нікополь;
- також було надане пояснення, що залишок товарно-матеріальних цінностей бу ває дуже нечасто, оскільки товар придбавався під наперед сформовані замовлення покупців й відразу реалізовувався;
- для зберігання можливих та нечастих залишків використовувались звичайні побутові холодильники та морозильники, які перебувають у моїй власності та власно сті моїх знайомих, без документального оформлення відповідних операцій та оренд ної плати, що узгоджується з положеннями п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України;
- контролюючим органом залишено поза увагою та не враховано за наслідками пере вірки та прийняття оскаржуваних рішень, що автомобіль Мерседес-Бенц 2005 року випуску (держ. номер НОМЕР_8), право власності на який належить ОСОБА_7, а мені - на праві користування, про що в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу органом реєстрації внесено відповідну відмітку, має тип фургону-рефрижератору.
- з урахуванням того, що перевезення придбаного товару (м'яса птиці) здійсню валось Позивачем у фургоні-рефрижераторі споживачам за їх попередніми замовлен нями, у Позивача була відсутня потреба у формуванні залишків товарів на складі, та у зв'язку з цим у використанні власних чи орендованих складських приміщень (місць зберігання), а також відповідного комерційного холодильного обладнання;
- позивач звертає увагу, що за конструктивними особливостями зберігання придбаного у ТОВ «ПК «ДНІПРОВСЬКИЙ» товару можливе у фургоні-рефрижера торі транспортного засобу, що використовувався в господарській діяльності, в на лежному температурному режимі навіть при вимкненому двигуні за рахунок приєд нання до зовнішніх джерел живлення (електричних мереж), тому твердження Відповідача про відсутність у Позивача належних умов зберігання товару у випадку, коли на кінець для був у наявності залишок нереалізованого товару, через що за твердженням контролюючого органу у ФОП ОСОБА_3 була відсутність можливість його подальшого продажу, є суб'єктивним припущенням Відповідача;
- згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу вантажопідйомність використовуваного в господарській діяльності фургону-рефрижератору складає 2 400 кг.;
- позивач зазначає, що відповідачем не враховано, що виробничі потужності підприємства - поста чальника ТОВ «ПК «ДНІПРОВСЬКИЙ» та його складські приміщення розташовані в тому ж населеному пункті, в якому Позивачем здійснюється підпри ємницька діяльність;
- з урахуванням того, що уся продукція підприємства-виробника на момент реалі зації та передачі покупцю була глибоко замороженою та упакованою в картонні ящики, Відповідачем в отриманому мною акті не наведено жодних об'єктивних даних неможливості придбання, завантаження, перевезення та продажу з розванта женням зазначених у первинних документах денних обсягів м 'яса птиці;
- суттєвих змін в організації та веденні ФОП ОСОБА_3 власної господарської діяльності в період з 01.01.2014 р. по 31.12.2017 р. не відбулось, окрім змін в переліку рухомого майна, яке використовувалось для здійснення госпо дарської діяльності Позивачем як самозайнятою особою (з 23.03.2017 почала використо вуватись автомашина Мерседес-Бенц замість автомашини Газель);
- позивач вважає, що в будь-якому разі навіть за відсутності документально підтверджених витрат на зберігання придбаного у ТОВ «ПК «ДНІПРОВСЬКИЙ» товару (витрати на зберігання не декларувались, тому факт зберігання не підлягав підтвердженню з боку Позивача виходячи з положень статті 44 Податкового кодексу України), контролюючим органом не спростовано факт придбання товарів у ТОВ «ПК «ДНІПРОВСЬКИЙ» (факт придбання підтверджений належним чином складеними первинними та іншими документами на поставку товару та його оплату грошовими коштами через банків ські установи, у зв'язку із здійсненням відповідних операцій продавцем складені та за реєстровані в ЄРПН податкові накладні, дані інформаційних баз даних контро люючого органу та отриманого Позивачем акту не свідчать про відхилення між обсягом задекларованих Постачальником податкових зобов'язань з ПДВ та подат ковим кредитом Позивача), та його невідповідність обсягам продажу придбаного товару кінцевим споживачам, що підтверджено в ході перевірки даними реєстратору розрахун кових операцій та КОРО;
- позивач як суб'єкт підприємницької діяльності каси в традиційному розумінні не має, облік операцій з готівкою систематично вів в КОРО й облік готівкових коштів згідно фіскальних звітних чеків за № 0966 від 20.09.2017р. та за № 0967 від 22.09.2017р. у повній сумі їх фактичних надходжень здійснено у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні 23 травня 2018 року о 16 год. 00 хв.
23 травня 2018 року представником відповідача у підготовчому судовому засіданні надано до суду відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, з огляду на таке:
- проаналізувавши фінансово-господарську діяльність ФОП ОСОБА_3 протягом 2016-2017р.р. встановлено невідповідність балансу фінансових потоків та відсутність джерел їх покриття;
- ФОП ОСОБА_3 здійснює діяльність по м. Нікополь та Нікопольському району, але в ході проведення перевірки не надано видаткові накладні, ТТН, шляхові листи та акти списання паливо-мастильні матеріали. Мінімально витрати на паливо-мастильні матеріали складають 10 л (при використанні на 100 км). За 2016 рік здійснено 139 поїздок (мінімально, враховуючи 1 поїздку за день, коли відбувалася реалізація м'яса птиці), тобто за 2016 рік було витрачено мінімально близько 1 390 л паливо-мастильних матеріалів за середньою ціною 18,00 грн. за літр, на суму 25 020 грн. Також, слід врахувати витрати на обслуговування та ремонт автотранспортного засобу (технічне обслуговування, поточний ремонт, запасні частини та ін.), що може складати мінімально 5000 грн. на рік.;
- ФОП ОСОБА_3 здійснює реалізацію товарів з торгівельною націнкою 0,5%-1% на м'ясо птиці, що є незначною для досягнення ділової мети та отримання прибутку;
- таким чином, зазначені фінансово-господарські операції не були спрямовані на одержання прибутку та платником не досягнуто запланованої мети господарських операцій, при цьому платником не співрозмірно залучено кошти та ресурси для виконання цих операцій з отриманим доходом з точки зору господарської розумності, відповідності дій суб'єкта господарювання звичаям ділового обороту. Також, при визначенні податкових наслідків розглядуваних операцій необхідно враховувати, що ділова мета господарської операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (заниження податкового навантаження, одержання податкових пільг, переваг тощо) над комерційною метою;
- ФОП ОСОБА_3 в порушення вимог п.44.1 ст.44, п.44.3. ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України на письмовий запит про надання документів від 20.11.2017 не надано на дату написання акту перевірки книгу обліку доходів та витрат за перевіряємий період (згідно пояснення фізичної особи-підприємця книга обліку доходів та витрат - не ведеться);
- під час проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 в діяльності використовує лише автомобіль МЕРСЕДЕС БЕНЦ НОМЕР_9, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу має повну масу 4600,00 кг (маса без навантаження складає 2200,00), згідно пояснення платника максимальна вантажопідйомність автомобіля сягає 3500 кг.;
- згідно бази даних ДФС України відсутня інформація про інші об'єкти оподаткування, які ФОП ОСОБА_3 використовує в своїй фінансово-господарській діяльності;
- на запит перевіряючого від 22.02.2018 щодо наявності/відсутності власного (орендованого) майна для зберігання товару ФОП ОСОБА_3 надана відповідь: «…залишки товару можуть залишатися і в холодильнику на 1-2 доби без всіляких документів та орендної плати (у друзів)». На повторний запит про надання роз'яснень та більш точної інформації щодо адреси зберігання, об'єму холодильника, власників холодильника станом на дату написання акту відповідь не надано;
- у ході проведення перевірки були використанні надані до перевірки первинні документи (виписки банку по розрахунковим рахункам, видаткові накладні на придбання товару, рахунки), встановлено склад та розмір фактичних документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням доходу ФОП ОСОБА_3, які відповідно за даними ФОП ОСОБА_3 становлять: за 2016 - 6416421,10 грн., за 2017 - 8600567,50 грн.;
- враховуючи ненадання на перевірку книги обліку доходів та витрат на підставі наданих первинних документів (звіти з реєстратора розрахункових операцій, податкові накладні на придбання та реалізацію, видаткові накладні на придбання товару) встановлено, що ФОП ОСОБА_3 протягом 2016-2017р.р. отримувала дохід виключно від реалізації м'яса птиці за 2016-2017р.р. в загальній сумі 15135815,22 грн. без ПДВ (за операціями 2016 року - сума доходу від реалізації м'яса птиці склала 6467778, 30 грн., за 2017 рік - 8668036,92 грн.);
- у зв'язку із встановленими обставинами відсутнє повне підтвердження товарообігу (при відсутності місць зберігання, обмеженій вантажопідйомністю автомобіля при транспортуванні), неспіврозмірністю витрачених грошових коштів при здійсненні діяльності та отриманим чистим прибутком, як наслідок такі фінансово-господарські операції не можна вважати направленими на отримання прибутку (досягнення економічного ефекту) та не можна враховувати у податковому обліку;
23 травня 2018 року у підготовчому судовому засіданні позивачем до матеріалів справи надані пояснення у справі із додатковими доказами, зокрема, позивачем було зазначено, що за зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою здійснення господарської діяльності позивача: АДРЕСА_1, знаходиться житловий будинок, який належить на праві власності її батьку та якими позивач має змогу безоплатно користуватись. На території домоволодіння перебуває переобладнаний у холодильник гараж.
23 травня 2018 року у підготовчому судовому засіданні судом оголошена перерва до 11 червня 2018 року о 14:00 год. для надання позивачу часу позивачу надати відповідь на відзив.
11 червня 2018 року для надання часу сторонам надати додаткові докази у справі та відповідачу - заперечення судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 02 липня 2018 року о 14 год. 00 хв.
02 липня 2018 року засобами телекомунікаційного зв'язку від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з перебуванням представника позивача у відрядженні за межами Дніпропетровської області з метою надання часу позивачу надати докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.
02 липня 2018 року у судовому засіданні представник відповідача вирішення питання про відкладення розгляду справи залишив на розсуд суду, а також не заперечував проти продовження підготовчого судового засідання, у зв'язку з чим судом було продовжено термін підготовчого судового засідання, задоволено клопотання позивача та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13 липня 2018 року о 13 год. 15 хв.
13 липня 2018 року від представника відповідача надійшли додаткові докази у справі.
13 липня 2018 року учасники справи у підготовче судове засідання не з'явились, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року від сторін у справі витребувано додаткові докази у справі, встановлено строк для надання до суду доказів до 27 липня 2018 року, підготовче судове засідання відкладено до 01 серпня 2018 року об 11 год. 15 хв.
27 липня 2018 року від представника відповідача засобами телекомунікаційного зв'язку на офіційну електронну адресу суду надійшли докази на виконання ухвали суду від 13 липня 2018 року.
Представник відповідача проти зменшення позовних вимог не заперечував, судом протокольною ухвалою було прийнято заяву про зменшення позовних вимог та з метою надання часу сторонам надати додаткові докази у справі оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 07 серпня 2018 року о 13 год. 00 хв.
03 серпня 2018 року від позивача надійшли оригінали витребуваних судом доказів для дослідження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 07.09.2018 року о 09:30 год.
04 вересня 2018 року від позивача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника за довіреністю у відпустці за межами Дніпропетровської області.
04 вересня 2018 року сторони у судове засідання не з'явились, судом за клопотанням позивача було відкладено розгляд справи до 21.09.2018 року о 13:00 год.
21 вересня 2018 року у судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримали раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.01.2018 року №681-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3» у зв'язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 2018 рік фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10), та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, пункту 2 частини 1 статті 13 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями призначено з 12.02.2018 року документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 по 31.12.2017 тривалістю 10 робочих днів (т.1, а.с.17).
На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями та пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області про проведення документальної планової виїзної перевірки від 29.01.2018 № 681-п та плану - графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 2018 р., головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Шураєвою Мартою Олександрівною, головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за проведенням готівкових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Михайловим Сергієм Володимировичем проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3, відповідно до затвердженого плану перевірки.
- п.п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2016-2017 р.р. в загальній сумі 1 774 410,99 грн., а саме: за 2016 рік - 766798,34 грн., за 2017 рік - 1007612,65 грн.;
- п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на загальну суму ПДВ 461098,98 грн.;
02 квітня 2018 року на підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесені:
- податкове повідомлення-рішення від 02.04.2018 року за №008091410 (форма «С») про застосування до ОСОБА_3 штрафних санкцій за порушення податкового законодавства України про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 717 187,25 грн. (т.1, а.с.107);
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законам.и України.
За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У підпункті 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надано визначення поняттю «розумна економічна причина (ділова мета)», відповідно до якого це - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.
За приписами статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями), з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно з пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу.
Положеннями пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України перебачено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України визначено перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування.
Так, відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається:
177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;
177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;
177.4.3. суми податків, зборів, які пов'язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;
177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Як вбачається зі змісту акту перевірки та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, в ході проведення перевірки контролюючим органом 12.02.2018 р., 20.02.2018 р., 22.02.2018 р., 28.02.2018 р. ФОП ОСОБА_3 вручені запити на підставі п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України про надання первинних документів та пояснень стосовно питань, які виникли у ході проведення перевірки, листами - відповідями від 12.02.2018 р., 22.02.2018 р., 26.02.2018 р.було надано ФОП ОСОБА_3 пояснення та документи, але не в повному обсязі (не надано книгу обліку доходів та витрат за превіряємий період, згідно пояснення від 22.02.2018 р. ФОП ОСОБА_3 - книга обліку доходів та витрат не зареєстрована та не ведеться) (т.1, а.с.208-217).
Як встановлено судом під час судового розгляду справи, штрафні санкції, визначені зазначеним податковим повідомленням-рішенням, сплачені позивачем у добровільному порядку.
В ході судового розгляду справи позивачем були надані пояснення щодо зберігання товарних залишків в свого батька. Представником відповідача на спростування зазначеної позиції було вказано, що при проведенні перевірки позивач стверджувала про зберігання товарних залишків у друзів.
З аналізу фінансово-господарської діяльності позивача у період 2016-2017 років, контролюючий орган в акті перевірки дійшов висновку про невідповідність балансу фінансових потоків та відсутність джерел їх покриття.
Зокрема, у 2016 році дохід від провадження діяльності (реалізація м'яса птиці) ФОП ОСОБА_3 склав 6 467 778,30 грн., документально підтверджені витрати (вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей - м'ясо птиці) - 6 416 421,10 грн., чистий дохід - 51 357,20 грн. ФОП ОСОБА_3 здійснює діяльність по м. Нікополь та Нікопольському району, але в ході проведення перевірки не надано видаткові накладні, ТТН, шляхові листи та акти списання паливо-мастильні матеріали.
- витрати на оплату праці найманого працівника 24 400 грн. (20 000 грн. заробітна плата та 4 400 грн. єдиний соціальний внесок з найманих працівників);
- сплачені податки і збори в загальній сумі 31 314,88 грн. (єдиний внесок з фізичної особи-підприємця, податок на додану вартість, ПДФО від здійснення підприємницької діяльності);
- витрати на паливо-мастильні матеріали, ремонт та обслуговування власного автотранспортного засобу фургону-рефрижератору-с МЕРСЕДЕС БЕНЦ державний номер НОМЕР_9.
При цьому, при здійсненні фінансово-господарської діяльності існує частина витрат, які не враховані ФОП ОСОБА_3 при складанні декларації за 2017 рік на загальну суму 124183,77 грн., а саме:
- витрати на паливо-мастильні матеріали, ремонт та обслуговування власного автотранспортного засобу фургону-рефрижератору-с МЕРСЕДЕС БЕНЦ державний номер НОМЕР_9.
ФОП ОСОБА_3 здійснює реалізацію товарів з торгівельною націнкою 0,5%-1% на м'ясо птиці, що є незначною для досягнення ділової мети та отримання прибутку.
Податковим органом в ході перевірки також встановлено, що ФОП ОСОБА_3 згідно Додатку Ф2 до Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016-2017р.р в колонках 5-7 «Вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю» задекларовано суму 15016988,6 грн., а саме: за 2016 - 6416421,10 грн., за 2017 - 8600567,50 грн. в тому числі в колонці 5 «придбані товарно-матеріальні цінності, що реалізовані або використані у виробництві продукції» - 15016988,6 грн., а саме: за 2016 - 6416421,10 грн., за 2017 - 8600567,50 грн.
ФОП ОСОБА_3 в порушення вимог п.44.1 ст.44, п.44.3. ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України на письмовий запит про надання документів від 20.11.2017 не надано на дату написання акту перевірки книгу обліку доходів та витрат за перевіряємий період (згідно пояснення фізичної особи-підприємця книга обліку доходів та витрат - не ведеться).
Під час проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 в діяльності використовує лише автомобіль МЕРСЕДЕС БЕНЦ Д.Н. НОМЕР_9, який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу має повну масу 4600,00 кг (маса без навантаження складає 2200,00), згідно пояснення платника максимальна вантажопідйомність автомобіля сягає 3500 кг.
Згідно бази даних ДФС України відсутня інформація про інші об'єкти оподаткування, які ФОП ОСОБА_3 використовує в своїй фінансово-господарській діяльності.
На запит перевіряючого від 22.02.2018 щодо наявності/відсутності власного (орендованого) майна для зберігання товару ФОП ОСОБА_3 надана відповідь: «…залишки товару можуть залишатися і в холодильнику на 1-2 доби без всіляких документів та орендної плати (у друзів)». На повторний запит про надання роз'яснень та більш точної інформації щодо адреси зберігання, об'єму холодильника, власників холодильника станом на дату написання акту відповідь не надано.
У ході проведення перевірки були використанні надані до перевірки первинні документи (виписки банку по розрахунковим рахункам, видаткові накладні на придбання товару, рахунки), встановлено склад та розмір фактичних документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням доходу ФОП ОСОБА_3, які відповідно за даними ФОП ОСОБА_3 становлять: за 2016 - 6416421,10 грн., за 2017 - 8600567,50 грн.
Враховуючи ненадання на перевірку книги обліку доходів та витрат на підставі наданих первинних документів (звіти з реєстратора розрахункових операцій, податкові накладні на придбання та реалізацію, видаткові накладні на придбання товару) встановлено, що ФОП ОСОБА_3 протягом 2016-2017р.р. отримувала дохід виключно від реалізації м'яса птиці за 2016-2017р.р. в загальній сумі 15135815,22 грн. без ПДВ (за операціями 2016 року - сума доходу від реалізації м'яса птиці склала 6467778, 30 грн., за 2017 рік - 8668036,92 грн.).
У зв'язку з відсутністю місць зберігання, а також обмеженою вантажопідйомністю автомобіля МЕРСЕДЕС БЕНЦ, який використовується в фінансово-господарській діяльності ФОП ОСОБА_3 за результатами перевірки не підтверджено витрати, пов'язані з господарською діяльністю та отриманням доходу від реалізації м'яса птиці за перевіряємий період в загальній сумі - 9857838,8 грн., а саме за 2016 рік - 4259990,8 грн. (Додаток 1), за 2017 рік - 5597848 грн. (Додаток 2).
Отже, в порушення вимог п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України встановлено завищення задекларованої ФОП ОСОБА_3 вартості документально підтверджених витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності за 2016-2017р.р., на загальну суму 9857838,8 грн., а саме за 2016 рік - 4259990,8 грн., за 2017 рік - 5597848 грн.
В ході перевірки ФОП ОСОБА_3 встановлено порушення п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України в результаті завищення доходів, завищення задекларованих документально підтверджених витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності та встановлено заниження сум чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період в сумі 9857838,8 грн., а саме: за 2016 рік - 4259990,8 грн., за 2017 рік - 5597848 грн.
За результатами перевірки підлягає донарахуванню податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності з урахуванням вимог п.167.1 статті 167 Податкового кодексу України за 2016 рік всього в сумі 766798,34 грн., за 2017 рік всього в сумі 1007612,65 грн.
Таким чином, в порушення п. 177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2016-2017р.р. в загальній сумі 1774410,99 грн., а саме: за 2016 рік - 766798,34 грн., за 2017 рік - 1007612,65 грн.
В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 згідно Додатку Ф2 до Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016-2017р в колонках 5-7 «Вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю» задекларовано суму 15016988,6 грн., а саме: за 2016 - 6416421,10 грн., за 2017 - 8600567,50 грн., в тому числі в колонці 5 «придбані товарно-матеріальні цінності, що реалізовані або використані у виробництві продукції» - 15016988,6 грн., а саме: за 2016 - 6416421,10 грн., за 2017 - 8600567,50 грн.
ФОП ОСОБА_3 в порушення вимог п.44.1 ст.44, п.44.3. ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України на письмовий запит про надання документів від 20.11.2017 не надано на дату написання акту перевірки книгу обліку доходів та витрат за перевіряємий період (згідно пояснення фізичної особи-підприємця книга обліку доходів та витрат - не ведеться).
Під час проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 в діяльності використовує лише автомобіль МЕРСЕДЕС БЕНЦ НОМЕР_9, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу має повну масу 4600,00 кг (маса без навантаження складає 2200,00), згідно пояснення платника максимальна вантажопідйомність автомобіля сягає 3500 кг.
Згідно бази даних ДФС України відсутня інформація про інші об'єкти оподаткування, які ФОП ОСОБА_3 використовує в своїй фінансово-господарській діяльності.
На запит перевіряючого від 22.02.2018 щодо наявності/відсутності власного (орендованого) майна для зберігання товару ФОП ОСОБА_3 надана відповідь: «…залишки товару можуть залишатися і в холодильнику на 1-2 доби без всіляких документів та орендної плати (у друзів)». На повторний запит про надання роз'яснень та більш точної інформації щодо адреси зберігання, об'єму холодильника, власників холодильника станом на дату написання акту відповідь не надано.
У ході проведення перевірки були використанні надані до перевірки первинні документи (виписки банку по розрахунковим рахункам, видаткові накладні на придбання товару, рахунки), встановлено склад та розмір фактичних документально підтверджених витрат, пов'язаних з отриманням доходу ФОП ОСОБА_3, які відповідно за даними ФОП ОСОБА_3 становлять: за 2016 - 6416421,10 грн., за 2017 - 8600567,50 грн.
Враховуючи ненадання на перевірку книги обліку доходів та витрат на підставі наданих первинних документів (звіти з реєстратора розрахункових операцій, податкові накладні на придбання та реалізацію, видаткові накладні на придбання товару) встановлено, що ФОП ОСОБА_3 протягом 2016-2017р.р. отримувала дохід виключно від реалізації м'яса птиці за 2016-2017р.р. в загальній сумі 15135815,22 грн. без ПДВ (за операціями 2016 року - сума доходу від реалізації м'яса птиці склала 6467778, 30 грн., за 2017 рік - 8668036,92 грн.).
У зв'язку із встановленими обставинами відсутнє повне підтвердження товарообігу (при відсутності місць зберігання, обмеженій вантажопідйомністю автомобіля при транспортуванні), неспіврозмірністю витрачених грошових коштів при здійсненні діяльності та отриманим чистим прибутком, як наслідок такі фінансово-господарські операції не можна вважати направленими на отримання прибутку (досягнення економічного ефекту) та не можна враховувати у податковому обліку.
У зв'язку з відсутністю місць зберігання, а також обмеженою вантажопідйомністю автомобіля МЕРСЕДЕС БЕНЦ, який використовується в фінансово-господарській діяльності ФОП ОСОБА_3 за результатами перевірки не підтверджено витрати, пов'язані з господарською діяльністю та отриманням доходу від реалізації м'яса птиці за перевіряємий період в загальній сумі - 9857838,8 грн., а саме за 2016 рік - 4259990,8 грн., за 2017 рік - 5597848 грн.
Отже, в порушення вимог п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України перевіркою встановлено завищення задекларованої ФОП ОСОБА_3 вартості документально підтверджених витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності за 2016-2017р.р., на загальну суму 9857838,8 грн., а саме за 2016 рік - 4259990,8 грн., за 2017 рік - 5597848 грн., у зв'язку з чим визначено суму податкових зобов'язань:
- з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2016-2017р.р. в загальній сумі 1774410,99 грн., а саме: за 2016 рік - 766798,34 грн., за 2017 рік - 1007612,65 грн.
ФОП ОСОБА_3 завищено податковий кредит з ПДВ за рахунок включення до складу податкового кредиту сум податку з придбання товарно-матеріальних цінностей (м'ясо птиці), які не повністю використовувались в підприємницькій діяльності, а саме: ФОП ОСОБА_3 включала до податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним на придбання м'яса птиці, при цьому відсутні факти реалізації цієї продукції.
Отже, ФОП ОСОБА_3 завищено податковий кредит з ПДВ, до якого віднесено задекларовані суми по придбанню ТМЦ, які не використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника за 2016-2017р.р. в загальній сумі 1971567,76 грн.
Відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року №К/9901/459/18 судом вказано, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник податку має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.
Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.
Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
Таким чином, зазначені фінансово-господарські операції не були спрямовані на одержання прибутку та платником не досягнуто запланованої мети господарських операцій, при цьому платником не співрозмірно залучено кошти та ресурси для виконання цих операцій з отриманим доходом з точки зору господарської розумності, відповідності дій суб'єкта господарювання звичаям ділового обороту. Також, при визначенні податкових наслідків розглядуваних операцій необхідно враховувати, що ділова мета господарської операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (заниження податкового навантаження, одержання податкових пільг, переваг тощо) над комерційною метою.
Поряд із цим, Відповідно абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.10 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.10 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме заниження суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22 відсотка.
Відповідно до п.п. 1.1 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VІ (із змінами та доповненнями) платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, а саме: «фізична особа-резидент, яка отримує доходи, як з джерела їх надходження в України, так і іноземні доходи».
Відповідно до п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VІ (із змінами та доповненнями): «Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу», а саме «Об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Об'єктом оподаткування нерезидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання)».
Відповідно до п.п. 1.6 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені ст. 176 ПКУ для податку на доходи фізичних осіб. «…Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно - правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної ігри».
В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 в порушення вимог п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України занижено чистий оподатковуваний дохід, який підлягає оподаткуванню військовим збором за 2016-2017р.р. на загальну суму - 9857838,8 грн., а саме: за 2016 рік - 4259990,8 грн., за 2017 рік - 5597848 грн., в результаті заниження чистого оподатковуваного доходу.
Поряд із цим, згідно з вимогами пункту 9 статті 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (РРО) (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки (Z-звіти) і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.
За змістом пункту 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління Нацбанку України від 15.12.2004 року №637 (положення якого були чинними на момент виникнення спірних відносин) під оприбуткуванням готівки розуміється проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.
Згідно з пунктом 7.15 глави 7 Положення про ведення касових операцій уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (розрахункової книги (далі - РК)), визначено в пункті 2.6 цього Положення.
Відповідно до пункту 2.6 глави 2 згаданого Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.
У відповідності до статті 2 Закону України №265/95-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій КОРО - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).
Абзацом третім статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Отже у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу №436/95).
Аналогічна правова позиція вже неодноразово була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11 грудня 2012 року (справа №21-400а12), від 04 листопада 2015 року (справа №825/554/15-а), а також Верховним Судом у постановах від 31 липня 2018 року (справа №813/2229/17) та від 15 серпня 2018 року (справа №822/1985/17).
З матеріалів справи судом встановлено, що зазначена книга обліку розрахункових операцій зареєстрована Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією лише 25 вересня 2018 року.
Отже, надані документи не спростовують порушення, викладені податковим органом в акті перевірки. При цьому, будь-яких доказів щодо належним чином оформленого використання холодильного обладнання та приміщень родичів (зокрема, батька) та/або третіх осіб (друзів) до суду позивачем надано не було.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу (недоїмки), прийняті податковим органом за наслідками проведеної перевірки стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, є правомірним та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх скасування.
За положеннями частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення згідно з вимогами частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складений 01 жовтня 2018 року.
Суддя І.В. Юхно