Справа № 825/1965/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1965/18 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВУД ІНДУСТРІ" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВУД ІНДУСТРІ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вуд Індустрі» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення (форма «В1») № 0 від 22.01.2018 року, яким ТОВ «Вуд Індустрі» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 145 050,00 грн. та 36 263,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення (форма «В4») № 0 від 22.01.2018 року, яким ТОВ «Вуд Індустрі» зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 22 960,00 грн.; податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 0 від 22.01.2018 року, яким до ТОВ «Вуд Індустрі» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, в розмірі 176 539,00 грн. з яких 149 894,00 грн. за основним платежем та 26 645,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Вуд Індустрі» подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "ВУД ІНДУСТРІ" задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Вуд Індустрі» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, валютного за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, правильного нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складено акт від 03.01.2018 року №4/14/34338802 (т. 2, а.с. 191- 231).

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 0 від 22.01.2018 року, яким ТОВ «Вуд Індустрі» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, в розмірі 176539,00 грн. з яких 149894,00 грн. за основним платежем та 26645,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1, а.с. 23).

- № 0 від 22.01.2018 року, яким ТОВ «Вуд Індустрі» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 145050,00 грн. та 36263,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1, а.с. 26);

- № 0 від 22.01.2018 року, яким ТОВ «Вуд Індустрі» зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 22960,00 грн. (т.1, а.с. 25).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 12.04.2018 року № 12843/6/99-99-11-01-01-25 про результати розгляду скарги було залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 22.01.2018 року № 0, № 0, № 0 (т. 2, а.с. 182-190).

Не погоджуючись з зазначеними обставинами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі в редакції, чинній на час проведення господарських операцій) визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг (частина друга статті 9 вказаного Закону).

Отже, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

За приписами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (пункт 44.2статті 44 Податкового кодексу України).

В силу підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі в редакції, чинній на час проведення господарської операції) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З матеріалів справи слідує, що між ТОВ «Вуд Індустрі» (покупець) та ТОВ «Астра» (постачальник) було укладено договір поставки нафтопродуктів № АС-0000287 від 14.05.2013 року, відповідно до умов якого, з урахуванням укладеної додаткової угоди від 07.06.2014 року, постачальник зобов'язується передавати (поставляти) в обумовлені строки другій стороні покупцеві нафтопродукти, а покупець зобов'язується приймати товар і сплачувати за нього певні грошові суми. Поставка товару здійснюється постачальником згідно із заявками покупця або через мережу АЗС ТОВ «Астра» (т.1, а.с. 31-34).

Згідно пункту 10 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442, факт купівлі паливно-мастильних матеріалів має бути підтверджений розрахунковим документом за установленою формою на повну суму проведеної операції.

Порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами визначають, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442 (далі Правила).

Пунктом 2 Правил встановлено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів. Продаж нафтопродуктів (крім бензину, дизельного палива, скрапленого вуглеводневого газу) у дрібній розфасовці здійснюється також через спеціалізовані магазини, що продають товари господарського вжитку.

Згідно пункту 10 Правил розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов'язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків.

Відповідно до пункту 34 Правил заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки.

З вищезазначених норм вбачається, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, оскільки відпуск пального відбувається через паливо-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 27.03.2018 року у справі № 813/4238/15 та від 17.04.2018 року у справі № 820/9931/15.

Таким чином факт відпуску нафтопродуктів через АЗС має бути підтверджений відповідним розрахунковим документом, натомість такі документи позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем податку на прибуток на суму 149894,00 грн., заниження податку на додану вартість на суму 923 грн. та завищення задекларованого до відшкодування ПДВ на суму 165620 грн. є правильними та, як наслідок, податкові повідомлення-рішення №0 від 22.01.2018 року та №0 від 22.01.2018 року винесено відповідачем правомірно.

Щодо реалізації позивачем в липні 2015 року ТОВ «Полтавський аукціонний центр» основних засобів за ціною нижче балансової вартості, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (в редакції на час вчинення господарської операції) передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 20 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 року № 957(в редакції, чинній в 2015 році) у разі якщо база оподаткування визначається виходячи із ціни придбання товарів/послуг, собівартості самостійно виготовлених товарів/послуг або балансової (залишкової) вартості необоротних активів, а при здійсненні контрольованих операцій - виходячи із звичайних цін, і перевищує суму постачання таких товарів/послуг, необоротних активів, визначену виходячи з їх договірної вартості, тобто ціна придбання / собівартість / балансова (залишкова) вартість/ звичайна ціна перевищує фактичну ціну (договірну вартість) постачання, постачальник (продавець) складає дві податкові накладні: одну - на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу - на суму, розраховану виходячи з перевищення ціни придбання / собівартості / балансової (залишкової) вартості/ звичайної ціни над фактичною ціною.

Пунктом 16 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року № 92 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 року за № 288/4509, підприємство/установа може переоцінювати об'єкт основних засобів, якщо залишкова вартість цього об'єкта суттєво відрізняється від його справедливої вартості на дату балансу. У разі переоцінки об'єкта основних засобів на ту саму дату здійснюється переоцінка всіх об'єктів групи основних засобів, до якої належить цей об'єкт.

Так, позивачем було здійснено переоцінку свого устаткування, що підтверджується звітом про оцінку майна від 17.07.2015 року (т. 2, а.с. 105-110).

27.07.2015 року між ТОВ «Вуд Індустрі» (продавець) та ТОВ «Полтавський аукціонний центр» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 27/07-1, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує бувше у експлуатації дерево-переробне обладнання в кількості і по цінам згідно акту прийому передачі.

Водночас, при перевірці позивача відповідачем встановлено, що ціна продажу вищезазначеного обладнання нижче залишкової вартості, яка обліковувалась станом на 01.08.2015 року згідно даних бухгалтерського обліку підприємства по рахунку 104 «Машини та обладнання» та щомісячних відомостей нарахування амортизації, а тому ТОВ «Вуд Індустрі» здійснено реалізацію основних засобів за ціною нижче балансової вартості без нарахування податкових зобов'язань з ПДВ, виходячи з бази оподаткування не нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалося станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції, внаслідок чого занижено податкові зобов'язання з ПДВ на суму 22960 грн.

За таких обставин, позивачем реалізовано вказане устаткування нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, а саме 01.08.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки контролюючого органу щодо завищення суми від'ємного значення податку на додану вартість в розмірі 22960 грн. є правильними та, як наслідок, податкове повідомлення-рішення № 0 від 22.01.2018 року винесено відповідачем правомірно.

Таким чином, відповідач мав всі правові підстави для винесення оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги та з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВУД ІНДУСТРІ" залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2018 року.

v