Справа № 826/7305/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2018 року № 826/7305/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

Суд прийняв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.05.2017 №, №, №.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 28.09.2017 суд ухвалив залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - третя особа, ПАТ «Укрсоцбанк»).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідач необґрунтовано нарахував податок на суму списаного боргу за кредитним договором, визначивши таку суму як додаткове благо. Позивач посилався на положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, згідно яких сума списаного боргу позивача не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідач проти задоволення позову заперечив. Посилався на те, що від публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшло повідомлення про анулювання суми заборгованості позивача за кредитним договором. Сума такого прощеного боргу, згідно законодавства, вважається додатковим благом та підлягає оподатковуванню. Однак, позивач не задекларував дохід та не сплатив податок на доходи фізичних осіб і військовий збір. Вважає податкові повідомлення-рішення правомірними та проси відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа своєї позиції стосовно заявлених позовних вимог суду не повідомила.

В судове засідання 23.10.2017 представники відповідача та третьої особи не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент постановлення ухвали), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент постановлення ухвали), суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доход фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді додаткового блага платником податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами даної перевірки складено акт від 06.04.2017 №46/26-15-13-06-16/НОМЕР_1, згідно висновків якого, перевіркою встановлено, що на порушення вимог підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України ОСОБА_1 не подана декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік; порушення вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України позивач занизив податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік на загальну суму 1 314 549,21 грн.; на порушення підпунктів 1.2, 1.3 пункту 16 підрозділу 10 розділу ХІХ Податкового кодексу України, перевіркою встановлено заниження та не перерахування до бюджету військового збору за 2015 рік в розмірі 98636,87 грн., внаслідок заниження оподатковуваного доходу за 2015 рік у загальній сумі 6575791,06 грн.

Позивач оскаржив висновки акта перевірки в адміністративному порядку. Листом від 12.05.2017 №3245/М/26-15-13-09-17 відповідач залишив висновки акта перевірки без змін.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 15.05.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 643 186,51 (за основним платежем 1 314 549,21 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 328 637,30 грн.);

- від 15.05.2017 №, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 170,00 грн.;

- від 15.05.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на загальну суму 123 296,09 грн. (за основним платежем 98 636,87 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями 24 659,22 грн.).

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/3691 від 02.07.2007.

В подальшому, 28.08.2015 між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про внесення змін №3 до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/3691 від 02.07.2007, відповідно до якого було змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 372 483,50 дол. США і нараховані проценти у сумі 186 467,97 дол. США в гривню. Зміна валюти заборгованості здійснена шляхом видачі кредиту в сумі 13 582 520,72 грн.

Також між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір від 28.08.2015 про внесення змін №4 до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/3691 від 02.07.2007, згідно якого сторони домовились, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 5 329 266,25 грн. здійснюється позичальником не пізніше 28.08.2015. У разі належного виконання позичальником умов щодо погашення заборгованості і вказаний строк, залишкова заборгованість в сумі 6 576 400,06 грн. підлягає анулюванню (прощенню).

Суд встановив, що на виконання вказаних умов договору ПАТ «Укрсоцбанк» анулювало позивачу суму заборгованість за кредитом в гривні в сумі 6 575 791,06 грн.

Про прощення вказаної суми кредитної заборгованості третя особа повідомила відповідача, вказавши в листі, що дана сума, за виключенням 609,00 грн., є доходом ОСОБА_1, який підлягає оподаткуванню.

Відповідач наполягав на тому, що прощена сума кредитної заборгованості є додатковим благом позивача, а тому з неї має бути сплачений податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Водночас, позивач, не вважаючи суму 6 575 791,06 грн. доходом, не подавав до контролюючого органу податкову декларацію.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача та третьої особи про те, що сума прощеної кредитної заборгованості у розмірі 6 575 791,06 грн. є оподатковуваним доходом позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 Кодексу), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Отже, отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді вказаного додаткового блага, обумовлює виникнення в неї обов'язку зі сплати військового збору з такої суми.

Матеріали справи свідчать про те, що договір кредиту позивача не був погашений станом на 01.01.2014, операція з прощення (анулювання кредиту) здійснена після 01.01.2015, отже спірні правовідносини підпадають під дію пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Так, згідно договору про внесення змін №3 до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/3691 від 02.07.2007 загальна сума заборгованості позивача становить 558 951,47 дол. США, в тому числі 372 483,50 дол. США - заборгованість за кредитом, 186 467,97 дол. США заборгованість по процентам.

Згідно із пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, сума процентів не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Тобто, сума прощеної заборгованості по процентам за кредитом 186 467,97 дол. США, еквівалент 4 773 580,03 грн. по курсу 24,3 грн. за 1 дол. США (згідно умов договору про внесення змін №3) не є доходом позивача.

Крім того, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню (24,30 грн. за 1 дол. США), та сумою такого боргу (372 483,50 дол. США), визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року (7,9930 грн. за 1 дол. США) також не є доходом позивача.

372 483,50 * 24,30 = 9 051 349,05 грн.

372 483,50 * 7,993 = 2 977 260,62 грн.

9 051 349,05 - 2 977 260,62 = 6 074 088,43 грн.

Сума прощених процентів у розмірі 186 467,97 дол. США у перерахунку на гривню за офіційним курсом Національного банку України станом на дату прощення боргу (28.08.2015) (по курсу 24,3 грн.) становить 4 531 171,67 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що ПАТ «Укрсоцбанк» анулювало позивачу суму заборгованість за кредитом в гривні в сумі 6 575 791,06 грн., яка включає в себе суму прощених процентів і основного боргу.

Отже, прощена ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту не перевищує суму, визначену положеннями пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, що свідчить про необґрунтованість віднесення прощеної позивачу суми кредиту до оподатковуваного доходу.

Відповідно у позивача не виникало обов'язку із декларування вказаної суми прощеного боргу як додаткового блага.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 15.05.2017 №, №, № з порушенням норм податкового законодавства, з огляду на що вони підлягають скасуванню.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 6, 8, 9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 15.05.2017 №, №, №.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 03164, АДРЕСА_1) сплачений ним судовий збір у розмірі 16640,00 грн. (шістнадцять тисяч шістсот сорок гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Щолуденка, 33/19).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій