Справа № 0440/5083/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2018 року Справа № 0440/5083/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участі: секретаря судового засідання Бутенко П.В.,
представника позивача - Боненко О.В.,
представника позивача - Гвоздєва Д.О.,
представника відповідача - Донець В.В.,
представника відповідача - Отрізна М.О.,
представника третьої особи - Головко В.А.
розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 0440/5083/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «БЛОК ЛТД» до Кам'янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Комунальне підприємство Кам'янської міської ради «ЕКОСЕРВІС» про визнання протиправним та скасування рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «БЛОК ЛТД» (далі - Товариство) до Кам'янської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Кам'янської міської ради від 22.06.2018 року № 1134-25/VII «Про надання дозволу КП «ЕКОСЕРВІС» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для організації благоустрою».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Тією ж ухвалою суду залучено Комунальне підприємство Кам'янської міської ради «ЕКОСЕРВІС» (далі - Комунальне підприємство) до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Обґрунтовуючи позов у свої заявах по суті Товариство посилається на протиправність оскарженого рішення як такого, що порушує його майнові інтереси щодо користування шлаковими відвалами, які знаходяться на земельній ділянці, відносно якої позивач отримав згоду на розроблення проекту землеустрою, у зв'язку з чим мав усі підстави розраховувати на подальше позитивне рішення з боку відповідача про оформлення орендних правовідносин з приводу такої ділянки. Крім того вказує, що оскаржене рішення про надання Комунальному підприємству Кам'янської міської ради «ЕКОСЕРВІС» дозволу на розроблення проекту землеустрою прийняте відповідачем усупереч прямим заборонам на вчинення таких дій. Також зазначає про відсутність у органів місцевого самоврядування повноважень щодо відведення земельних ділянок для здійснення на них благоустрою. Окрім цього, звертав увагу на свою добросовісність як платника земельного податку та неможливості вчинення дій з приводу затвердження (погодження) землевпорядної документації з огляду на перешкоди, що чинила міська рада, у зв'язку з чим просить позовні вимоги задовольнити повністю.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву Кам'янська міська рада наголосила, що оскаржене Товариством рішення за своїм юридичним наслідком наділяє Комунальне підприємство правами лише щодо вчинення дій стосовно замовлення і розроблення проекту землеустрою та відповідної технічної документації, а також правами на звернення до профільних органів державної влади та місцевого самоврядування з метою проходження процедури подальшого погодження розробленого проекту, а тому, на думку відповідача, в даному випадку не порушуються права позивача, при цьому, отримання останнім дозволу на розроблення землевпорядної документації не означає прийняття позитивного рішення щодо подальшого користування земельною ділянкою, а є першим (проміжним) підготовчим етапом (заходом) для подальшого вирішення питання про передачу такої ділянки у користування. Також зазначає, що на момент прийняття оскарженого рішення скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.10.2017 року, 05.12.2017 року та 25.01.2018 року про заборону на вчинення дій з приводу надання такого дозволу 3-особі. Крім того, вказує про відсутність у органів місцевого самоврядування права визначати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку, а надання відповідного дозволу, у межах спірних правовідносин, вказує лише про відсутність обтяжень щодо неї (земельної ділянки). Окрім цього, відповідач посилається на відсутність законодавчо закріплених норм, які б передбачали надання земельних ділянок у користування для розміщення шлакових відвалів, у зв'язку з чим вважає, що приймаючи оскаржене рішення діяв у спосіб, що передбачений законодавством України.
Від третьої особи 05.09.2018 року на адресу суду надійшли пояснення, в яких останній просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність двох проектів землеустрою щодо однієї земельної ділянки не може бути підставою для відмови у проведенні її (земельної ділянки) державної реєстрації та не порушує прав жодної з осіб.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «БЛОК ЛТД» про забезпечення позову задоволено частково (із урахуванням ухвали суду від 26.07.2018 року про виправлення описки), зокрема:
заборонено Кам'янській міській раді та її посадовим особам вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо будь-якого надання Комунальному підприємству Кам'янської міської ради «ЕКОСЕРВІС» земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Широка, 351, у тому числі, але не виключно для здійснення благоустрою, у власність, постійне користування, оренду, суперфіцій, емфітевзис або встановлення сервітуту щодо земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Широка, 351, у тому числі, заборонити приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення Комунальному підприємству Кам'янської міської ради «ЕКОСЕРВІС» земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Широка, 351, до набрання законної сили рішенням у справі № 0440/5083/18; у задоволенні решти вимог відмовлено.
За результатами перегляду в апеляційному порядку вказана ухвала суду залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 року у справі №0440/5083/18, Кам'янській міській раді відмовлено у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 року про виправлення описки та ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову - залишені без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року повторно відмовлено Кам'янській міській раді у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
У судовому засіданні представники учасників справи підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Дніпродзержинської міської ради (на теперішній час - Кам'янської міської ради) від 25.03.2003 року № 144-05/ХХIV АК з ІІ «Демос» надана у користування земельна ділянка за адресою: м. Дніпродзержинськ (на теперішній час - м. Кам'янське) вул. Широка, 351, площею 79,0291 га для переробки та розміщення шлакових відвалів і укладено договір оренди земельної ділянки.
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 01.10.2003 року № 224-08/ХХIV АК з ІІ «Демос» надана у користування земельна ділянка за адресою: м. Дніпродзержинськ вул. Широка, 351, площею 4,0000 га для переробки та розміщення шлакових відвалів, вилучення корисних копалин і проведення технологічних процесів та укладено договір оренди земельної ділянки.

18 жовтня 2013 року Товариство уклало із ПрАТ «Компанія з іноземними інвестиціями Демос» договір купівлі-продажу, за яким придбало відвали мартенівських шлаків та щебенево-піщану суміш (ЩПС) загальною кількістю приблизно 22 млн. тонн, що розташовані на площі близько 83,0 га за адресою: м. Кам'янське, вул.Широка, 351.

З метою реалізації прав на отримання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, позивач звернувся до Дніпродзержинської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014 року №1092-54/VI «Про набуття (припинення) прав на землю» позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул.Широка, 351, орієнтовною площею 83,0 га для розміщення шлакових відвалів (пункт 12.12).

Рішенням Кам'янської міської ради від 21.07.2017 року №777-18/VII (пункт 14.3) визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Широка, 351, орієнтовною площею 83,0 га.

Вказане рішення було предметом розгляду у справі № 208/5023/17, за результатами розгляду якої, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018 року (залишеного без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 року) позов Товариства задоволено, визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню пункт - 14.3 Рішення Кам'янської міської ради від 27.07.2017 року.

У квітні 2018 року Комунальне підприємство звернулося до Кам'янської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам'янське, вул.Широка, 351, орієнтованою площею 83,0 га. для відновлення порушених земель, деградованих, малопродуктивних та техногенно - забруднених земель міської ради, у тому числі відпрацьованих кар'єрів та відвалів та їх рекультивації.

Рішенням від 22.06.2018 р. № 1134-25/УІІ «Про надання дозволу КП «ЕКОСЕРВІС» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для організації благоустрою», Кам'янською міською радою надано дозвіл 3-ій особі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 83,02 га, за адресою м. Кам'янське, вул. Широка, 351, для організації благоустрою. Пунктом 2 вказаного рішення зобов'язано Комунальне підприємство замовити у суб'єктів господарювання, що є розробниками документації із землеустрою згідно з вимогами, передбаченими чинним законодавством, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та після його погодження, відповідно до чинного законодавства, подати проект до міської ради для прийняття відповідного рішення.

Не погодившись із таким рішенням, Товариство оскаржило його до суду, правомірність прийняття якого і є предметом розгляду у цій справі.

При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст.ст. 1, 78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

Згідно із приписами ст.ст. 3, 4 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, Законами України «Про землеустрій» і «Про оренду землі», а також прийнятими відповідно до них іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Земельного кодексу України, питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної або міської ради.

Як слідує зі змісту вимог ч.ч. 1, 2 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За правилом статті 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 Земельного кодексу України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при розташуванні на земельних ділянок об'єктів нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного Кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 Земельного Кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджено і учасниками процесу не заперечується, що рішеннями Дніпродзержинської міської ради від 25.03.2003 року № 144-05/ХХIV і від 01.10.2003 року № 224-08/ХХIV Акціонерній компанії з іноземними інвестиціями «Демос» надано у користування земельні ділянки за адресою: м. Кам'янське вул. Широка, 351, площею 79,0291 га та 4,0000 га відповідно, для переробки та розміщення шлакових відвалів і укладено договори оренди земельної ділянки до 01.10.2013 року.

18.10.2013 року Товариство уклало зі ПрАТ «Компанія з іноземними інвестиціями Демос» договір купівлі-продажу, за яким придбало відвали мартенівських шлаків та щебенево-піщану суміш (ЩПС) загальною кількістю приблизно 22 млн. тонн, розташованих за вищевказаними земельними ділянками загальною площею близько 83,0 га, які фактично об'єднані в одну земельну ділянку та знаходяться в загорожі по загальному периметру.

З метою реалізації прав на отримання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку і подальшого провадження господарської діяльності на ній (основний вид діяльності Товариства за КВЕД 38.32. відновлення відсортованих відходів), позивач звернувся до Дніпродзержинської міської ради (Кам'янської міської ради) із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014 року №1092-54/VI «Про набуття (припинення) прав на землю» йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул.Широка, 351, орієнтовною площею 83,0 га для розміщення шлакових відвалів (пункт 12.12).

У той же час, рішенням Кам'янської міської ради від 21.07.2017 року №777-18/VII (пункт 14.3) визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. та оскарженим рішенням від 22.06.2018 р. № 1134-25/УІІ Кам'янською міською радою надано дозвіл 3-ій особі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

Звертаючись з позовом до суду, Товариство зазначило, що фактично, оскарженим рішенням відповідач позбавив його законних прав на набуття в оренду земельної ділянки, відносно якої раніше був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Суд знаходить обґрунтованою таку позицію Товариства, оскільки особа, якій відповідним рішенням компетентного органу надано право користування земельною ділянкою, набуває правомірних очікувань щодо належного подальшого оформлення права на майно (право оренди), укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Тобто, позивач мав правомірні очікування щодо оформлення правовідносин оренди спірної земельної ділянки, оскільки ним було дотриману всю процедуру, яка передує укладенню договору оренди землі, а обраний позивачем спосіб судового захисту порушеного права відповідає способам, визначеним законодавством, і є ефективним, тобто таким, що спрямований на відновлення порушеного права.

Отже, отримавши відповідне рішення уповноваженого органу державної влади, позивач мав всі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням.

Щодо тверджень відповідача стосовно отримання позивачем дозволу на розроблення землевпорядної документації не означає прийняття позитивного рішення щодо подальшого користування земельною ділянкою, а є першим (проміжним) підготовчим етапом (заходом) для подальшого вирішення питання про передачу такої ділянки у користування, суд зазначає, що дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Так, відповідач вірно вказує, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування, однак, на переконання суду, надання такого дозволу дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку їй може бути надано, якщо для цього не буде законних перешкод.

Крім того, суд знаходить неприйнятними доводи відповідача про відсутність у Товариства пріоритетного права на отримання дозволу на розроблення землевпорядної документації щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Кам'янське, вул. Широка, 351, оскільки по-перше, такий дозвіл йому вже був наданий, а по-друге, на цій земельній ділянці знаходяться майно позивача (відповідно до звіту незалежного аудиту від 05.11.2018 року, кількість сировини ЩПС конверторних і мартенівських шлаків, що знаходиться на спірній земельній ділянці складає 21466481,211 тн), яке набуто ним на підставі договору-купівлі продажу у попереднього користувача спірної земельної ділянки, при цьому, посилання Кам'янської міської ради на відсутність законодавчо закріплених норм, які б передбачали надання земельних ділянок у користування для розміщення шлакових відвалів суд знаходить безпідставними з огляду на те, що спірна земельна ділянки на протязі тривалого часу (починаючи з 2003 року) функціонує і використовується для розміщення на ній шлакових відвалів та саме для таких цілей Кам'янська міська рада численним рішеннями надавала цю земельну ділянку у користування відповідним підприємствам-господарювання. Крім того, матеріали справи містять довідку з державної статистичної звітності (за даними форми 6-зем) від 14.06.2017 року № 4-0.192-49/122-17, відповідно до якої спірна земельна ділянка відноситься до земель промисловості (додатково - для розміщення шлакових відвалів).

Суд також враховує, що посилання в оскарженому рішенні на надання Комунальному підприємству дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому спірної земельної ділянки для організації благоустрою суперечить приписам п. «в.» ст. 12, ст. 134 главі XV Земельного кодексу України, а також статтям 10, 13 і 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», якими чітко визначено види права користування землею та відповідно, не передбачено повноважень органів місцевого самоврядування приймати рішення про відведення земельних ділянок для здійснення на них благоустрою.

Щодо посилань Кам'янської міської ради на затягування Товариством процесу оформлення документів на землекористування спірною земельною ділянкою, у зв'язку з чим, міському бюджету заподіюються збитки у вигляді недоотриманої орендної плати за землекористування такою земельною ділянкою суд зазначає про таке.

Статтею 22 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що «землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії».

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про землеустрій» «визначення строку виконання робіт із розроблення документації із землеустрою віднесено до повноважень замовника такої документації. Такий строк визначається договором, який укладається замовником та розробником документації із землеустрою».

Відповідно до ч. 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів статті 14 цього ж Кодексу, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вже зазначалося вище, рішення Кам'янської міської ради від 21.07.2017 року №777-18/VII, яким визнано таким (пункт 14.3.), що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, вже було предметом судового розгляду та рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018 року у справі № 208/5023/17 (залишеного без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 року) позов Товариства задоволено, визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню пункт - 14.3 Рішення Кам'янської міської ради від 27.07.2017 року. При цьому, вказаними судовими рішеннями встановлено, що до моменту скасування пункту 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивачем вчинені належні, передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на його виконання. Тобто, Товариство у повному обсязі скористалося дозволом, наданим йому органом місцевого самоврядування, а тому вказані обставини не підлягають повторному доказуванню при розгляді цієї справи.

Крім того судом встановлено, що в межах розгляду справи № 208/5023/17 ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.10.2017 року клопотання позивача задоволено та забезпечено позов Товариства шляхом заборони Кам'янській міській раді та її посадовим особам вчиняти будь-які дії, у тому числі приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам'янське, вул.Широка, 351, орієнтованою площею 83,0 га., до вирішення по суті позовної заяви.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.12.2017 року з метою забезпечення позову заборонено Кам'янській міській раді та її посадовим особам надавати дозвіл на розробку проекту землеустрою, викуп, погодження надання земельної ділянки, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам'янське, вул. Широка, 351, у власність, користування, оренду, приміщення майна Товариства, що знаходиться на земельній ділянці, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам'янське, вул. Широка, 351, звільнення земельної ділянки від майна позивача, до вирішення по суті позовної заяви.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.01.2018 року виправлено описки у вищевказаних ухвалах та приведено їх у відповідність до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.05.2018 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами від 02.10.2017 року, 05.12.2017 року та 25.01.2018 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018 року також забезпечувався позов шляхом зупинення дії пункту 14.3 рішення Кам'янської міської ради № 777-18/УІІ до набрання рішення законної сили у вказаній справі, у зв'язку з чим, приймаючи оскаржене рішення до настання таких обставин, міськрадою безпідставно проігноровано наявність такого судового рішення.

Щодо посилання відповідача про завдані Товариством збитки суд зазначає, що такі обставини є окремим об'єктом судового захисту та відповідно, доказової бази в межах спірних правовідносинах не несуть. При цьому судом встановлено, що позивач регулярно сплачує земельний податок за користування спірною земельною ділянкою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржене рішення від 22.06.2018 року № 1134-25/VII «Про надання дозволу КП «ЕКОСЕРВІС» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для організації благоустрою» пропри встановлені судовим рішенням заборони на вчинення таких дій, для цілей, не передбачених земельним законодавством України, тим самим, фактично позбавляючи Товариство «правомірних очікувань» щодо оформлення правовідносин оренди земельної ділянки, на якій знаходиться об'єкт права власності, Кам'янська міська рада діяла не у спосіб, що передбачений законодавством України, у зв'язку з чим, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. підлягають стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що статтю 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси Товариства у цій справі представляв адвокат Боненко Ольга Вячеславівна, яка здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.02.2017 року №3287 та є учасником Адвокатським об'єднанням «Віннерлекс». При цьому, участь у справі приймав також помічник адвоката - Гвоздєва Д.О.

Судом встановлено, що між Адвокатським об'єднанням «Віннерлекс» і позивачем укладено договір про надання правової допомоги від 21.11.2017 року, пунктом 3.4 якого визначено, що при виконанні Адвокатським об'єднанням своїх зобов'язань сторони складають двосторонній акт приймання-передачі наданих послуг, невід'ємним додатком якого є, у тому числі: звіт про надану правову допомогу.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 24.10.2018 року, загальна вартість наданих послуг складає 34000 грн. До вказаного акту надано звіт про надану правову допомогу станом на 24.10.2018 року.

Позивачем здійснена повна оплата у сумі 34000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 978 від 24.10.2018 року. Відповідач проти стягнення такого розміру витрат заперечив, проте переконливих доказів стосовно їх неспівмірності з обсягом наданих адвокатом послуг суду не надав. При цьому, згідно з ч.7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від відповідача також не надходило.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи складність справи та її значення для учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь Товариства витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «БЛОК ЛТД» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кам'янської міської ради від 22.06.2018 року № 1134-25/VII «Про надання дозволу КП «ЕКОСЕРВІС» () на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для організації благоустрою».

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «БЛОК ЛТД» (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Братська, будинок 10, квартира 9) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янської міської ради ().

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «БЛОК ЛТД» (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Братська, будинок 10, квартира 9) судові витрати, понесені у зв'язку із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янської міської ради ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 15.11.2018 року.

Суддя Л.Є. Букіна