Справа № 1414/3853/2012
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2012-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/3853/2012
Провадження № 2-а/1414/339/2012р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2012 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про оскарження адміністративного стягнення, - встановив:

В серпні 2012 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження неправомірних дій відповідача- субєкта владних повноважень щодо накладення на нього адміністративного стягнення.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 16.06.2012 р. близько 16 год. 50 хв. він керував автомобілем „Ніссан Прем»єра д/н НОМЕР_1 та рухався в м. Миколаєві з вулиці Комсомольської в напрямку вулиці Садової. На перехресті вулиць Чкалова та Дзерджинського його зупинив інспектор ДАІ та вказав позивачу, що він здійснив порушення п. 18.1 ПДР, тобто не надав переваги у русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході.

Позивач не погодився із доводами інспектора ДАІ, однак інспектор склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 122 КУпАП. та після цього виніс постанову серії „ВЕ1 № 023341 від 16.06.2012 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП, відповідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 340 гривень.

На думку позивача, дії відповідача щодо притягнення його до адмінвідповідальності є неправомірними через те, що він не скоював адмінпорушення, не порушував Правил дорожнього руху, а оскаржувана постанова є протиправною та не відповідає фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні по справі позивач свій позов підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судове засіданні свого представника не направив, та подав свої письмові заперечення, в яких позов не визнав через те, що оскаржувана позивачем постанова була винесена обґрунтовано, а позивач був правомірно притягнений до адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення при обставинах, вказаних у постанові.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, і такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення серії «АОІ» № 112281 від 16.06.2012 р., складеного старшим інспектором ДПС капітаном міліції ОСОБА_3 відносно позивача було встановлено, що 16.06.2012 р. близько 17 год. 00 хв. він керував автомобілем НОМЕР_2 та рухався в м. Миколаєві з вулиці Комсомольської в напрямку вулиці Садової. На перехресті вулиць Чкалова та Дзерджинського позивач скоїв порушення п. 18.1 ПДР, тобто не надав переваги у русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході.

До даного протоколі додається відеозапис, який досліджувався в судовому засіданні, та підтверджує факт вчинення позивачем вищевказаного порушення ПДР України.

Із постанови серії „ВЕ1 № 023341 від 16.06.2012 р. вбачається, що за вищевказане правопорушення позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП, відповідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 340 гривень.

Враховуючи вимоги ст.ст.222, 255 КУпАП та те, що відповідач обіймає посаду старшого інспектора ДПС і має спеціальне звання капітана міліції, то він має право, як уповноважена на те посадова особа, складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУпАП та розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч.І ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина перша ст. 122 КпАП України визначає, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даючи правову оцінку фактам, викладеним позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що вони жодним чином не спростовують факт вчиненого ним правопорушення, оскільки це підтверджено протоколом про адміністративне праве:: зрушення, який є належними та допустимим доказом. Крім цього, при вирішенні даної справи в якості доказу вчинення позивачем адмінпорушення, інспектором ДАІ були використаний відеозапис, який підтверджує вчинення позивачем порушення ПДР України. В свою чергу, позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу правомірності своїх дій та не спростував встане члені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки позов є необгрунтованим та недоведеним, а оскаржувана позивачем постанова є такою, що відповідає вимогам от.ст.283-284 КУпАП.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17, 26, 41, 158-161, 163, 167, 256 КАС України,

суд -

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова скарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Селіщева