Справа № 710/1117/18
Суддя: Побережна Н. П.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 710/1117/18
Провадження № 2-а/710/18/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Цяпкало Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №7 батальйону УПП у м. Київ Гаркавого О.М. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний адміністративний позов, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 684909 21.08.2018 та справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

Позивач мотивує свій позов тим, що 21.08.2018 об 11 год.10 хв. керував транспортним засобом Форд Транзит, державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху М-01 Київ-Чернігів-СП Семиполки. В цей час, його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції, які стали вимагати показати документи. Позивач відмовив, і попросив пояснити причину зупинки. На що вони почали оглядати транспортний засіб з метою знайти причини щоб його притягнути до адміністративної відповідальності. Згодом, повідомили, що на колесі відсутній болт гайка кріплення лівого колеса, чим позивач порушив п.31.4.5 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП, у зв'язку із чим була складена постанова на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №

684909 від 21.08.2018 підлягає скасуванню з наступних підстав. По-перше, пунктом 2.14 (в) ПДР України встановлено, що водій має право знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище і посаду. Крім того, чинним законодавством України при виконанні службових обов'язків патрульний зобов'язаний: поважати і не порушувати права та свободи людини; звертаючись до людини, привітатися, прикласти праву руку до головного убору, назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, при цьому не випускати його з рук. Також патрульний повинен пояснити причину застосування певного поліцейського заходу; під час спілкування з особою чітко дотримуватися норм етики поліцейського. Поліцейські, які діють на сьогодні на підставі Закону від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580) і мають право зупиняти автомобіль, тільки за наявності однієї з умов передбачених статтею 35 цього Закону. Отже, враховуючи вищевикладене можна вважати , що відповідач порушив ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» і неправомірно відносно застосував поліцейський захід (лише для перевірки документів, інших підстав для зупинення автомобіля в нього не було), оскільки правил дорожнього руху позивач не порушував, ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу не було. По-друге, відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Пунктом 5 Розділу III Інструкції "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи підлягають задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Однак, в порушення даної інструкції інспектор поліції не роз'яснив позивачу права і обов'язки визначені ст. 63 Конституції України, 307, 308, 268, 287-289 КУпАП. Крім того, відмовив у розгляді клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з у необхідністю скористатися юридичною допомогою, інспектором не надано можливості скористатися допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката. По-третє, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністрації правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. По-четверте, винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 684909 від 21.08.2018 не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. Тобто, відповідачем фактично не зафіксовано порушення правил дорожнього руху, яке б доводило вину позивача, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі. Будь-яких доказів вини позивача не надано. Оскаржувана постанова містить такі недоліки: посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записані не друкованими літерами; порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; крім того, постанова в порушення ст.283 КупАП не містить відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, не містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, що є недопустимим, позбавляє мене права на інформацію та права вчиняти певні дії щодо оскарження цієї постанови і не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції. Позивач зауважує, що інспекторами поліції фактично було проведено перевірку технічного стану його автомобіля, але в порушення вищезазначеного наказу акт перевірки не складався та його копія позивачу не видавалась. Також, поліцейський не взяв до уваги пояснення позивача, в яких він зазначив, що правопорушення вчинене ним не є тяжким і не призвело до будь-яких негативних наслідків і за малозначністю просив звільнити від покарання та обмежитися усним зауваженням. Таким чином, позивач вважає, що якби відповідач дослідив всі належні і допустимі докази по справі, враховуючи чинне законодавство, а також те, що правопорушення вчинене позивачем не є тяжке і не призвело до будь-яких негативних наслідків, а також те, що позивач на місці усунув неполадки, інспектор, відповідно до ст.22 КУпАП міг звільнити позивача від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Однак, виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, не було.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, розглянувши адміністративну справу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У суді встановлено, що відповідно до постанови серії НК №684909 в справі про адміністративне правопорушення від 21.08.2018, винесеної інспектором роти №7 батальйону УПП у м. Київ Гаркавим О.М., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 21.08.2018 об 11 год. 10 хв., керував автомобілем FORD TRANSIT, номерний знак НОМЕР_1 на автошляху М-01 Київ-Чернігів-СП Семиполки, у якого був відсутній болт гайка кріплення провідного лівого колеса, чим порушив вимоги 31.4.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

До ОСОБА_2 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК №099230 від 18.10.2011, власником автомобіля FORD TRANSIT, номерний знак НОМЕР_1, є РР «AHROKOMUNSERVIS» (а.с.6).

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. 5 п. 4 розділу 31 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Таким чином інспектор правильно застосував матеріальне право.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського;

Частиною 1 вказаної статті також передбачено, що водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що право вимагати від водія пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, виникає у поліцейського при зупинці транспортного засобу відповідно до положень ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому поліцейський зобов'язаний детально пояснити підстави зупинки. За відсутності підстав, передбачених вказаною статтею, для зупинки транспортного засобу, вимога поліцейського про надання для перевірки реєстраційного документу на транспортний засіб є такою, що не ґрунтується на законі, а тому не може породжувати у водія відповідного обов'язку.

Таким чином, поліцейський не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу, і відразу вимагав пред'явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

З оскаржуваної постанови не вбачається, що у відповідача були законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, правопорушення, яке зафіксоване в постанові, а саме: відсутність кріплення болта гайки переднього лівого колеса, інспектор поліції знайшов вже після зупинки.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121 КУпАП

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, 4-5 ст. 258 КУпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121- 1, 121- 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 -1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133- 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Так, згідно з п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

В додатку 5 до Інструкції наведена типова постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про порядок сплати штрафу, а також відсутні реквізити та можливі способи оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того суд враховує, що у своїй Постанові від 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Як вказано в ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Позивач вказує, що при розгляді даної справи позивача не було ознайомлено з його правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

На зворотному боці постанови про адміністративні правопорушення наявний текст ч.1 ст. 63 Конституції України та ч.1 ст. 268 КУпАП. Крім того, в тексті постанови відсутній підпис ОСОБА_2 про те, що його було ознайомлено з його правами, передбаченими ч.1 ст. 63 Конституції України та ч.1 ст. 268 КУпАП, тому з тексту постанови неможливо сказати, чи був позивач ознайомлений зі своїми правами, чи ні.

Позивач стверджує, що відповідач не заслухав його пояснення та не надав можливості звернутися за допомогою до адвоката.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена такими правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було порушено його права передбачені ст.268 КУпАП, а саме право на юридичну допомогу, є безпідставними. Так, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст.121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 1ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, враховуючи пояснення позивача, викладені в тексті адміністративного позову, керуючись нормами національного законодавства, зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, доводи позивача щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем не спростовані.

За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 6-9, 72-77, 139, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, ст.ст. 7, 9, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанову серії НК №684909 від 21.08.2018 у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шполянського районного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна