Справа № 1640/3213/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3213/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області щодо не видання наказу про встановлення щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 01 липня 2010 року;

- зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області включити до грошового атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення за період з липня 2010 року по грудень 2010 року щомісячну 15% надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень;

- зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з дня її призначення з урахуванням 15% надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

Ухвалою суду від 18.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено засідання для розгляду справи по суті на 10:00 11.10.2018, яке відкладалося на 10:00 25.10.2018, на 14:30 05.11.2018 та на 11:00 14.11.2018.

14.11.2018 до початку розгляду справи по суті позивачем до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій останній просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області щодо не видання наказу про встановлення щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 01.07.2010;

- зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області включити до грошового атестату щомісячну 15% надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з липня 2010 року по грудень 2010 року;

- зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 01.07.2010 по 31.12.2010 в розмірі 15% від посадового окладу;

- зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області видати нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), до якої включити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу.

Враховуючи надходження вказаної заяви до початку розгляду справи по суті, суд керуючись приписами статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняв її до розгляду.

Також, 14.11.2018 від позивача до суду надійшло клопотання, у якому останній просив суд залишити без розгляду заявлені ним позовні вимоги в частині покладення зобов'язань на ГУПФУ в Полтавській області перерахувати його пенсію з дня її призначення з урахуванням 15% надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

Ухвалою суду від 19.11.2018 клопотання ОСОБА_1 задоволено та залишено без розгляду його позов в частині вказаних вимог до ГУПФУ в Полтавській області.

Позовні вимоги (з урахуванням уточнення) позивач мотивує тим, що перебуваючи на посаді начальника Решетилівського районного відділу УМВС України в Полтавській області він мав допуск до державної таємниці та отримував доплату за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%. В результаті призначення позивача з 01.07.2010 на посаду начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС наказом УМВС України в Полтавській області №176 о/с йому було збережено наданий по другій формі допуск до державної таємниці. Відтак, оскільки допуск до державної таємниці у ОСОБА_1 залишився, а також враховуючи те, що при виконанні обовязків на посаді начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС останній постійно працював з інформацією та відомостями, що становлять державну таємницю, він мав отримувати надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%. Разом з тим, позивачу стало відомо, що вказана надбавка йому не нараховувалася та не виплачувалася. Вказане призвело до того, що при виході на пенсію позивачу було визначено менший розмір грошового забезпечення для розрахунку пенсії (без врахування 15% доплати за роботу в умовах режимних обмежень), що, в свою чергу, зумовило призначення та подальшу виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років у розмірі меншому, ніж той, на який він фактично має право.

10.10.2018 від УМВС України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області надійшов відзив на позов, у якому управління заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 49-51, 64-66). Вказує на те, що сам по собі факт надання допуску до державної таємниці не є достатньою підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень. Для встановлення вказаної надбавки особа рядового чи начальницького складу повинна була постійно (тобто систематично) працювати із таємними документами, після чого її керівник повинен був подати мотивований рапорт про встановлення надбавки, погодивши його з режимно-секретним відділом. Вказана надбавка встановлювалася наказом. У даному випадку управління не володіє інформацією щодо надходження рапорту про встановлення ОСОБА_1 надбавки за службу в умовах режимних обмежень і, відповідно, наказ про встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень відсутній. При цьому, позивач не надав доказів на підтвердження систематичної роботи протягом 24 місяців перед звільненням з таємними документами, за що мав отримувати 15% надбавку до посадового окладу. Згідно грошового атестату від 19.01.2011 №123 на момент звільнення, позивач надбавки за роботу з таємною документацією не отримував, а згоду з призначеними йому видами нарахування посвідчив особистим підписом.

05.11.2017 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що ОСОБА_1 належним чином виконував покладені на нього обовязки на посаді начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Полтавській області. При цьому, ОСОБА_1 мав допуск до державної таємниці, працював в державному органі і характер умов його праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, повязані з доступом до державної таємниці. Керівник відповідного органу зобовязаний був призначити йому надбавку у розмірі, визначеному Положенням про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, чого зроблено не було.

В судове засідання 14.11.2018 учасники справи не з'явилися, будучи належно повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Від представника позивача до суду 14.11.2018 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач - УМВС України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про причини неявки свого уповноваженого представника не повідомив.

Відповідно до приписів частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Наказом ГУМВС України в Полтавській області від 12.03.2008 №41 о/с підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Решетилівського районного відділу зі збереженням наданого по другій формі допуску до державної таємниці та доплати за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%, з посадовим окладом 1250 грн, встановивши йому згідно з наказом МВС України від 31.12.2007 №449, надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% та надбавку за оперативно-розшукову діяльність в розмірі 50% (а.с. 68).

01.07.2010 ГУМВС України в Полтавській області видано наказ №176 о/с про призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС зі збереженням наданого по другій формі допуску до державної таємниці, встановивши відповідно до наказу МВС України від 31.12.2007 №449 посадовий оклад 1350 грн, надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, звільнивши його з посади начальника Решетилівського РВ, 01.07.2010 (а.с. 69).

31.12.2010 ГУМВС України в Полтавській області видано наказ №389 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ полковника міліції ОСОБА_1, начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС, 31.12.2010 у запас за власним бажанням за п. 64 "ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 102).

У звязку зі звільненням у запас за власним бажанням, 19.01.2011 УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 видано грошовий атестат №123, який засвідчує, що начальник управління громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС полковник міліції ОСОБА_1 мав: посадовий оклад - 1350,00 грн на місяць, оклад за спеціальним званням - 135,00 грн на місяць, надбавку за вислугу років у розмірі 35% - 519,75 грн на місяць, надбавку за виконання особливо важливих завдань 50% - 1002,38 грн на місяць, премію 143% - 4300,20 грн на місяць (а.с. 73). При виході у запас ОСОБА_1 задоволений такими видами грошового забезпечення: посадовий оклад у сумі 1350,00 грн по 31.12.2010 включно; оклад за спеціальним званням у сумі 135,00 грн по 31.12.2010 включно; надбавка за вислугу років у сумі 519,75 грн по 31.12.2010 включно; надбавка за виконання особливо важливих завдань у сумі 1002,38 грн по 31.12.2010 включно, премія за грудень 2010 року у сумі 4300,20 грн по 31.12.2010 включно; усього нараховано у сумі 7307,33 грн по 31.12.2010 включно.

Поряд з цим, ОСОБА_1 видано довідку відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Полтавській області про додаткові види грошового забезпечення для розрахунку пенсії, за змістом якої додатковими видами грошового забезпечення для розрахунку пенсії є нараховані та виплачені у період липень-грудень 2010 року надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% (липень-вересень 2010 року по 999,00 грн, жовтень 2010 року 1001,83 грн, листопад-грудень по 1002,38 грн) та премія у розмірі 143% (липень-вересень 2010 року по 4285,71 грн, жовтень 2010 року 4297,87 грн, листопад-грудень 2010 року по 4300,20 грн).

16.02.2011 на підставі вказаних документів УМВС України в Полтавській області подало органу пенсійного фонду подання про призначення пенсії ОСОБА_1 №4/638/1248 (а.с.35-36).

Виходячи із сум, зазначених у грошовому атестаті та довідці про додаткові види грошового забезпечення для розрахунку пенсії, 18.02.2011 ОСОБА_1 протоколом призначено пенсію за вислугою років у розмірі 3892,42 грн (а.с. 34).

У подальшому, УМВС України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, з метою проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, видало довідку від 21.03.2018 №4/1248 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) (а.с. 35). Вказана довідка видана ОСОБА_1 про те, що відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року за прирівняною посадою поліцейського - начальника управління в апараті ГУНП до посади на день звільнення зі служби начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Полтавській області становить: посадовий оклад - 3600,00 грн; оклад за спеціальним званням полковник міліції - 2400,00 грн; надбавка за стаж служби (45%) - 2700,00 грн; премія 12,29% - 1069,23 грн, усього - 9769,23 грн.

13.04.2018 позивачу органом пенсійного фонду проведено перерахунок його пенсії, виходячи із сум грошового забезпечення, зазначених у довідці від 21.03.2018 №4/1248 (а.с. 36).

Листом від 17.04.2018 №4/Ш-530 (а.с. 71) у відповідь на звернення ОСОБА_1 УМВС України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області проінформувало останнього, що 21.03.2018 до ГУПФУ в Полтавській області було направлено оригінал довідки про грошове забезпечення для перерахунку його пенсії з 01.01.2016. До довідки включено: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»; інші щомісячні надбавки, доплати, підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії (січень 2016 року) за відповідними посадами (обраховані МВС та доведені листом МВС України від 12.03.2018 №3261/00-2018).

26.04.2018 УМВС України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області за вих.№4/Ш-543 оформило лист на імя ОСОБА_1, за змістом якого останньому розяснено, що надбавка за роботу в умовах режимних обмежень йому виплачувалася до 01.07.2010 (по день переведення ОСОБА_1 з посади начальника Решетилівського РВ на посаду начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Полтавській області), тому в довідках про грошове забезпечення для перерахунку пенсії останньому з 01.04.2012 та з 01.01.2016 надбавка за роботу в умовах режимних обмежень не вказана (а.с. 113).

У подальшому, УМВС України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області на звернення ОСОБА_1 від 20.06.2018 про направлення довідки листом від 03.07.2018 №4/Ш-661 (а.с. 114) повідомило останнього про те, що копія довідки про грошове забезпечення, яка була направлена до ГУПФУ в Полтавській області для перерахунку йому пенсії з 01.01.2016, вже направлялася йому супровідним листом від 17.04.2018 №4/Ш-530. Крім того, листом від 24.06.2018 №4/Ш-543 ОСОБА_1 інформувався, що оскільки за час несення служби на посаді начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Полтавській області (остання посада перед звільненням) йому не встановлювалась та не виплачувалась доплата за роботу в умовах режимних обмежень, то дана доплата не була включена в розмірі грошового забезпечення для нарахування пенсії з 01.01.2011 року. Тому включити вказану доплату за роботу в умовах режимних обмежень в довідку для перерахунку пенсії немає законних підстав.

Відтак, позивач, встановивши із вказаних листів, що у період з 01.07.2010 по 31.12.2010 відповідач не виплачував йому надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу, а також те, що до розміру грошового забезпечення, яке враховувалося при нарахуванні пенсії, не включено таку доплату за роботу в умовах режимних обмежень, вважаючи це порушенням його прав, як службовця ОВС та, у подальшому, пенсіонера ОВС, звернувся до суду з даним позовом (з урахуванням уточнень).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини, пов'язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-XII (далі - Закон №3855-XII).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону №3855-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно"; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно"; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно", а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 10 років; для форми 3 - 15 років.

Допуск до державної таємниці із ступенями секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно" надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин (частина друга статті 22 Закону №3855-XII).

Згідно з частиною четвертою статті 22 Закону №3855-XII допуск до державної таємниці керівникові органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації надається наказом чи письмовим розпорядженням посадової особи, що призначає його на посаду, а у разі, коли орган державної влади, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація не підпорядкована іншому органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємству, установі, організації або не належить до сфери їх управління, допуск до державної таємниці надається зазначеному керівникові наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, яка є замовником робіт, пов'язаних з державною таємницею. Керівникам центральних органів виконавчої влади, які призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України, допуск до державної таємниці надається розпорядженням Кабінету Міністрів України.

Частина шоста статті 22 Закону №3855-XII визначає, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв'язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов'язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв'язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №3855-ХІІ переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється: у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією; у разі потреби підвищення громадянину форми допуску за необхідності роботи з секретною інформацією вищого ступеня секретності; у разі необхідності проведення додаткової перевірки, пов'язаної з можливим виникненням обставин, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої та частиною другою статті 23 цього Закону.

За приписами частини другої цієї статті скасування раніше наданого допуску до державної таємниці можливе у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, а також після припинення громадянином діяльності, у зв'язку з якою йому було надано допуск, втрати громадянства України чи визнання його недієздатним.

Частиною пятою статті 26 Закону №3855-ХІІ передбачено, що громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов'язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов'язану з державною таємницею, чи звільнено.

За змістом статті 30 Закону №3855-ХІІ у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вказаної норми Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994 №414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі - Положення).

У пункті 1 Положення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Згідно з пунктом 2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Пунктами 5 та 6 Положення передбачено, що такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов'язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Умови, за яких державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації можуть отримати дозвіл на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, встановлено у статті 20 Закону №3855-ХІІ.

Аналізуючи вказані норми, суд дійшов висновку про те, що необхідною умовою отримання компенсації у зв'язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов'язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Як слідує з наявних у матеріалах справи наказів ГУМВС України в Полтавській області від 12.03.2008 №41 о/с та від 01.07.2010 №176 о/с, в результаті звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Решетилівського РВ та призначення його на посаду начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Полтавській області за останнім було збережено наданий по другій формі допуск до державної таємниці.

Тобто, фактично з дати винесення наказу про призначення позивача на посаду начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Полтавській області (01.07.2010) по дату фактичного звільнення його в запас за власним бажанням згідно наказу №389 о/с від 31.12.2010 останній мав допуск до державної таємниці, однак, у вказаний період визначена законодавством доплата за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% відповідачем йому не нараховувалася та не виплачувалася.

На переконання суду, фактичне не нарахування та не виплата ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не може бути свідченням невиконання роботи, пов'язаної з доступом до державної таємниці.

Зясовуючи питання чи передбачали умови роботи позивача роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, судом досліджено Положення про управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Полтавській області, затверджене наказом ГУМВС України в Полтавській області від 15.01.2009 №12 (а.с. 76-78).

Так, відповідно до пункту 4.8 зазначеного Положення, начальник УГІРФО ГУМВС забезпечує і персонально відповідає за дотримання режиму секретності, правил роботи з бланками суворого обліку, нерозповсюдження інформації та персональних даних про фізичну особу, крім випадків, передбачених законодавством.

Тобто, вказаними повноваженнями підтверджується та обставина, що функціональні обовязки начальника УГІРФО ГУМВС, посаду якого займав позивач, безпосередньо повязані з виконанням ним робіт та завдань, повязаних з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становлять державну таємницю.

Також суд вважає за доцільне відмітити, що з метою повного та документального підтвердження всіх повноважень та завдань, які виконувалися позивачем у період з 01.07.2010 по 31.12.2010, та їх повязаності з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становлять державну таємницю, ухвалою суду від 11.10.2018 відповідача було зобовязано надати до суду, зокрема:

- інформацію (з підтверджуючими документами) щодо характеру та умов праці, функціональних обов'язків ОСОБА_1 на посаді начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС, в тому числі щодо виконання останнім обов'язків по роботі з документацією, що становить державну таємницю (має гриф "таємно");

- інформацію (з підтверджуючими документами) щодо наявності у особовій справі ОСОБА_1: 1) мотивованого рапорту керівництва, на підставі якого має прийматися наказ про встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень, 2) наказу про надання ОСОБА_1 допуску до державної таємниці та встановлення йому надбавки за службу в умовах режимних обмежень, 3) письмових зобов'язань ОСОБА_1 щодо збереження державної таємниці, його згоди на передбачені законодавством обмеження, ознайомлення його з мірою відповідальності за порушення державної таємниці, 4) рішення про скасування раніше наданого ОСОБА_1 допуску до державної таємниці;

- письмові пояснення щодо входження у період з липня 2010 року по грудень 2010 року в номенклатуру посад осіб рядового і начальницького складу, які підлягають оформленню на допуск до державної таємниці та на підставі яких здійснювалися виплати надбавки за службу в умовах режимних обмежень посади, яку обіймав у вказаний період ОСОБА_1, а саме, посади начальника управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Полтавській області.

На виконання вимог ухвали суду управління надало лист від 24.10.2018 №868 (а.с. 106-108), у якому, зокрема, проінформувало суд про те, що надати копію посадової інструкції ОСОБА_1 за час перебування його на посаді начальника УГІРФО УМВС немає можливості, оскільки посадові інструкції працівників організації підлягають зберіганню протягом 5 років після заміни новими, посадові інструкції є документом тимчасового зберігання, який на архівне зберігання не передається. Також, за результатами перегляду архівної особової справи ОСОБА_1 рапорта керівництва, на підставі якого має прийматися наказ про встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень не виявлено. Надати обґрунтування надання ОСОБА_1 допуску до державної таємниці відповідно до номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску до державної таємниці, управління немає можливості, так як зазначена номенклатура зберігається протягом пяти років. Облікові картки громадян про надання допуску до державної таємниці та зобовязання громадянина України у звязку з допуском до державної таємниці зберігають протягом 5 років після скасування допуску до державної таємниці. Допуск до державної таємниці ОСОБА_1 скасований наказом УМВС України в Полтавській області від 24.01.2011 №15 о/с дск. Вказана облікова картка на архівне зберігання не надходила.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що в даній справі відповідач не довів документальними доказами того, що ОСОБА_1 у період перебування на посаді начальника УГІРФО ГУМВС (з 01.07.2010 по 31.12.2010) не виконувалися повноваження та завдання, які повязані з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становлять державну таємницю.

Натомість, наявні у справі накази та Положення про управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Полтавській області фактично свідчать про те, що у період з 01.07.2010 по 31.12.2010 ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника УГІРФО ГУМВС, мав допуск до державної таємниці та його посадові обовязки обумовлювали їх повязаність із забезпеченням і персональною відповідальністю останнього за дотриманням режиму секретності, правил роботи з бланками суворого обліку, нерозповсюдження інформації та персональних даних про фізичну особу.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, та зважаючи на наявність у ОСОБА_1 у період з 01.07.2010 по 31.12.2010 допуску до державної таємниці, виконання ним службових обовязків в державному органі, характер його умов праці, займану посаду, що передбачають режимні обмеження, пов'язані з доступом до державної таємниці, суд вважає, що відповідач безпідставно та необґрунтовано у вказаному періоді не призначив відповідним розпорядчим документом та не виплачував йому надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі, визначеному законодавством.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності управління щодо не видання наказу про встановлення щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 01.07.2010, зобовязання управління включити до грошового атестату щомісячну 15% надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з липня 2010 року по грудень 2010 року, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 01.07.2010 по 31.12.2010 в розмірі 15% від посадового окладу, а також видати нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), до якої включити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, рнокпп НОМЕР_1) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області щодо не видання наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 01 липня 2010 року.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 01 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року в розмірі 15% від посадового окладу.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області включити до грошового атестату ОСОБА_1 щомісячну 15% надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період з 01 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області видати ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), до якої включити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2