Справа № 817/1168/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

15 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1753/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі № 817/1168/18 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Березнівське птахопідприємство" до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по суті, клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги задоволено та продовжено фіскальній службі строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 968 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 29 жовтня 2018 року.

На виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Рівненській області повторно скеровано клопотання про повторне продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги до 17 листопада 2018 року (передане судді-доповідачу ОСОБА_1 13 листопада 2018 року).

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що фіскальна служба не має можливості виконати вимоги ухвали суду від 23 жовтня 2018 року, оскільки знаходиться на державному фінансуванні згідно затвердженого кошторису доходів і видатків на 2018 рік в розрізі помісячного розподулу видатків. Станом на 01 жовтня 2018 року в межах виділених помісячних кошторисних призначень кошти були використані повністю. Державною фіскальної службою України, після відповідних звернень відповідача, збільшено кошторисні видатки на сплату судового збору у ІV кварталі 2018 року, однак з липня 2018 року по 06 листопада 2018 року Головним управлінням Державної казначейської служби у Рівненській області у зв'язку з проведенням безспірного списання коштів, казначейство не проводить платежі за платіжними дорученнями Головного управління Державної казначейської служби у Рівненській області. Відповідно до п. 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 рахунки Головного управління Державної казначейської служби у Рівненській області були заблоковані. Зазначає, що станом на 08 листопада 2018 року існує об'єктивна неможливість виконання вимог ухвали суду від 23 жовтня 2018 року.

Оцінюючи в сукупності наведені заявником у клопотанні обставини, суд не вбачає підстав для повторного продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки апеляційним адміністративним судом вже розглядалося таке клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області у справі № 803/871/18, яке за змістом є аналогічним поданого (за виключенням листів від Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області).

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов'язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати документ про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо сплати судового збору.

Це стосується і суб'єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на сплату судового збору, а тому держава, з метою забезпечення можливості здійснення якісного, ефективного та своєчасного захисту своїх прав та інтересів, повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Разом з тим, згідно з частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов'язків», пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом («Голдер проти Сполученого Королівства» і «Z та інші проти Сполученого Королівства»).

Разом з тим, одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов'язків, передбачених законами України.

На думку суду, держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов'язання щодо його сплати при зверненні до суду суб'єктів владних повноважень, у тому числі органами фіскальної служби.

Аналізуючи вищезазначене будь-яких доказів вжиття заходів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги після отримання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року фіскальним органом не представлено; також ним достатньо не обґрунтована необхідність надання додаткового строку для усунення недоліків апеляційної скарги до 17 листопада 2018 року.

З врахуванням наведеного, зупинення операцій з бюджетними коштами субєкта владних повноважень, який фінансується з державного бюджету, не є підставою для повторного продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Таким чином, станом на 15 листопада 2018 року апелянтом не виконані усі вимоги ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року та ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року, а тому є наявними підстави для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.296, 297, 298 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про повторне продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги до 17 листопада 2018 року, відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі № 817/1168/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3