Справа № 815/6839/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6839/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О. Дата і місце ухвалення: 22.02.2018р., м.Одеса

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року по справі за позовом фермерського господарства «Дончук» до заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа Державна казначейська служба України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 року фермерське господарство «Дончук» звернулося до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа Державна казначейська служба України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08 вересня 2017 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів в сумі 9754 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник начальника Головного управління ДФС в Одеській області подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального і процесуального права, не повним зясуванням судом обставин справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно зареєстровано податкові накладні, такий платник після фактичної їх реєстрації повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну порушення граничних термінів реєстрації накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

У звязку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року та прийняття нової постанови - про відмову в задоволенні позовних вимог ФГ «Дончук».

Фермерське господарство «Дончук» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу податкового органу, в якому зазначило, що визначальним фактором для нарахування штрафних санкцій платнику податків є його вина у порушенні норм податкового законодавства, чого у даній справі не встановлено. Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 08 вересня 2017 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів в сумі 9754 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту перевірки від 17.08.2017р. №5889/15-32-12-08/22495752, яким зафіксовано порушення позивачем граничних термінів реєстрації накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України. Зокрема, зазначено, що податкова накладна №41/2, виписана ФГ «Дончук» 24.12.2016 року, зареєстрована в ЄРПН 10.01.2016р., тобто із затримкою на 2 календарних дні.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ФГ «Дончук» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08 вересня 2017 року №, дійшов висновку, що позивач вчинив всі необхідні дії щодо перерахунку коштів на додатковий електронний рахунок та, як наслідок, своєчасної реєстрації податкової накладної №41/2 від 24.12.2016 року в ЄРПН, проте, з незалежних від господарства причин, зазначені кошти повернулися на особистий рахунок підприємства та податкова накладна у встановлений ст.201 ПК України строк зареєстрована не була.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.109.1 ст.109 ПК України правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платника податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або не належного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, штрафні санкції є мірою відповідальності платників податків за порушення норм цього Кодексу, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків зі сплати податків. Така відповідальність обумовлена винними діями або бездіяльністю платника на порушення норм вказаного Кодексу.

Тож для визначення правомірності застосування до позивача означених заходів впливу оцінці підлягає поведінка суб'єкта господарювання на предмет спрямованості його дій в частині дотримання норм Податкового кодексу України.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Статтею 120-1 ПК України передбачена відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної. Зокрема, встановлено, що у разі порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 календарних днів до нього може бути застосовано штраф в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній.

Таким чином, за порушення строків реєстрації податкових накладних законодавець для платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій. При цьому, специфіка штрафної санкції полягає в тому, що вона нараховується органом державної фіскальної служби залежно від кількості днів затримки реєстрації накладних та її розмір визначається з урахуванням суми податку, зазначеної у відповідних накладних.

При цьому, з урахуванням вказаних вище положень Кодексу, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених ст.120-1 ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 24.12.2016 року ФГ «Дончук» мало статус підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ, що давало підприємству змогу 15% ПДВ акумулювати на спеціальний рахунок в банку.

Згідно податкової накладної №41/2 від 24.12.2016 року в ФГ «Дончук» виникло податкове зобов'язання на суму 97540,04 грн. Граничний термін реєстрації податкової накладної №41/2 в Єдиному реєстрі податкових накладних припадав на 07.01.2017 року.

У зв'язку з тим, що у ФГ «Дончук» станом на 06.01.2017 року не вистачало реєстраційного ліміту для реєстрації цієї податкової було поповнено спеціальний рахунок ПДВ в СЕА на суму 40610 грн. згідно платіжного доручення №7 від 06 січня 2017 року та виписки ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» особовий рахунок №, проте зазначені кошти повернулися на особистий рахунок позивача із зазначенням причини повернення «уточніть реквізити поповнення рахунку в СЕА».

Того ж дня ФГ «Дончук» повторно, згідно платіжного доручення №9 від 06 січня 2017 року та виписки ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3», намагалось поповнити зазначений особовий рахунок, разом з тим, оскільки 7, 8, 9 січня 2017 року - офіційні державні свята, 10 січня зазначені кошти знову повернулися по тій самій підставі: «уточніть реквізити поповнення рахунку в СЕА».

При цьому, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції податковим органом не надано пояснень щодо допущеної позивачем помилки в реквізитах рахунку, що стало причиною повернення коштів. Правильність реквізитів рахунку по ПДВ в СЕА підтверджує електронне повідомлення про взяття рахунків на облік в органах ДФС України за даними, отриманими від банків та інших фінансових установ.

Колегією суддів встановлено, що тільки 10.01.2017 року у ФГ «Дончук» з'явилося збільшення податкового ліміту, що дало змогу позивачу зареєструвати податкову накладну № 41/2.

Листом Державної казначейської служби України №12-08/845-16666 від 06.10.2017 року підтверджено той факт, що казначейство, усупереч вимог ст. 209 ПК України, заблокувало рахунок ФГ «Дончук», як і рахунки інших підприємств - суб'єктів спеціального режиму оподаткування ПДВ. В подальшому, за результатами наради під головуванням першого віце-прем'єр-міністра України - Міністра економічного розвитку і торгівлі ОСОБА_4 з представниками МІ України, Мінаргополітики і продовольства України, ДФС та казначейства з 13 січня 2017 року казначейство поновило роботу додаткових електронних ПДВ рахунків на зарахування коштів до завершення операційного дня, 16.01.2017 року здійснено розподіл коштів які надійшли 13.01.2017 року у розмірах, встановлених ст. 209 ПК України (в редакції яка була чинною до 19.01.2017 року).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність вини платника податків ФГ «Дончук» в тому, що Державною казначейською службою України безпідставно повернуто кошти, оскільки остання повинна була закривати спеціальні рахунки лише після виключення платника податків з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та надходження з ДФС реєстру платників ПДВ, тобто після 31.01.2017 року.

В свою чергу, відсутність коштів на рахунку ФГ «Дончук» позбавило останнього можливості своєчасно зареєструвати податкову накладну №41/2 від 24.12.2016 року в ЄРПН.

З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ФГ «Дончук» вчиняло дії щодо своєчасної реєстрації податкової накладної №41/2 від 24.12.2016 року в ЄРПН, тобто дії, спрямовані на належне виконання покладених на нього чинним податковим законодавством обовязків, у звязку з чим застосування до підприємства штрафу є таким, що прийнято без врахуванням всіх обставин, що стосуються спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

При цьому, колегія суддів зазначає, що пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення визначено не повне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції надавав правову оцінку законності рішення податкового органу, прийнятого на підставі акту перевірки від 17.08.2017р. №5889/15-32-12-08/22495752, яким зафіксовано порушення ФГ «Дончук» норм податкового законодавства.

Проте, в матеріалах справи відсутній вказаний акт перевірки, який було надано апелянтом лише до суду апеляційної інстанції, тоді як частиною 4 статті 9 КАС України встановлено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У звязку з викладеним, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області, скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року як такого, що прийнято з не повним зясуванням обставин справи, з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову ФГ «Дончук».

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, п.1 ч.1 ст.317, ст.ст. 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов фермерського господарства «Дончук» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 08 вересня 2017 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь фермерського господарства «Дончук» () сплачений судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук