Справа № 815/5893/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5893/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представник апелянта - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМ ГРУП» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2017 року,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ТОВ «ОПТІМ ГРУП» звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що посадові особи ГУ ДФС в Одеської області під час проведення перевірки не встановили факт реалізації товарів, які на думку відповідача не були належним чином обліковані, оскільки для підтвердження факту реалізації не облікованого товару посадові особи ГУ ДФС в Одеської області повинні були провести контрольну розрахункову операцію, чого зроблено не було. В свою чергу, наявність у ТОВ «ОПТІМ ГРУП» журналу обліку надходження нафтопродуктів на АЗС (форма №13-НП) та змінних звітів АЗС за формою №17-НП свідчить про відсутність порушень вимог п. 12. ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тобто наявний у позивача товар обліковувався у відповідності до приписів чинного законодавства України.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволені позову посилаючись на те, що посадовими особами ГУ ДФС в Одеської області було проведено фактичну перевірку ТОВ «Оптім Груп» та встановлено порушення підприємством п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: встановлено порушення порядку ведення обліку товарно-матеріальних цінностей за місцем реалізації згідно додатку до акту, загальна сума нестачі та надлишку товарно-матеріальних цінностей складає 20 604,40 грн. (на товар не надані накладні). За результатами перевірки відповідачем прийняте законне та обґрунтоване податкове повідомлення-рішення, яким до відповідача застосовано штрафні санкції, передбачені ст. 20 зазначеного Закону, в розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, у розмірі 41 208,80 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 20.06.2017 року. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМ ГРУП» за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДФС в Одеській області судові витрати в розмірі 1600 грн.

Головним управлінням ДФС в Одеській області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «ОПТІМ ГРУП» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вказує на правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2017 року, а судом першої інстанції, в свою чергу, при винесенні оскаржуваної постанови були зроблені висновки з порушенням норм матеріального і процесуального права, не було у повній мірі та об'єктивно з'ясовано обставини справи, факти були досліджені поверхнево, без належного дослідження доказів на їх підтвердження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

ГУ ДФС в Одеській області проведена фактична перевірка ТОВ «ОПТІМ ГРУП» за адресою: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, б. 72, тривалістю 10 діб, за період з 01.01.2016 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 26.05.2017 року № 299/15/54/РРО/40539839.

Вказана перевірка була проведена посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області, а саме головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Шевченко Олени Борисівни та головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Тараканова Олексія Валентиновича, на підставі Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 11.05.2017 №1372.

Перевіркою було встановлено порушення ТОВ «ОПТІМ ГРУП» п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: встановлено порушення порядку ведення обліку товарно-матеріальних цінностей за місцем реалізації згідно додатку до акту, загальна сума нестачі та надлишку товарно-матеріальних цінностей складає 20 604,40 грн. (на товар не були надані накладні).

У зв'язку із відмовою службових осіб ТОВ «ОПТІМ ГРУП», майстер АЗС Бондаренко Дмитро Анатолійович, від ознайомлення та підписання акту перевірки від 26.05.2017 р. № 299/15/54/РРО/40539839 посадовими особами контролюючого органу (Шевченко О.Б., Тараканов О.В.) було складено акт відмови від ознайомлення та підписання акта перевірки від 25.05.2017 р. № 185.

На підставі акту перевірки від 26.05.2017 року № 299/15/54/РРО/40539839 та листа від 26.06.2017 №5889/10/15-32-14-06-03 року, щодо розгляду заперечень до акту про результати фактичної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.06.2017 року № року щодо застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (сума штрафних санкцій у розмірі 41 208,80 грн.) та направлено ТОВ «ОПТІМ ГРУП» листом від 14.06.2017 №5328/10/15-32-14-06-03.

Позивач не погодився із вказаним рішенням відповідача та оскаржив його до Одеського окружного адміністративного суду.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95-ВР.

Положеннями ст. 3 вищевказаного Закону передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Вимогами ст. 20 Закону №265/95-ВР передбачено відповідальність за порушення норм щодо здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку - застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що єдиним можливим способом перевірки наявності не оприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою №16-НП, №17-НП та даних РРО з фактичним вимірюванням залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів. Тобто, суд прийшов до висновку, що перевіряючи не могли зробити висновки щодо не оприбуткування пального на суму 20 604,40 грн. лише за наявності інформації, вказаній у денному Х-звіті без співставлення даних за формою № 16-НП, 17-НП.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду попередньої інстанції з огляду на те, що при уважному вивченні даних в Х-звіті вбачається кількість пального на початок і кінець дня (прийнято та відпущено), що є достатньою підставою для фіксування факту правопорушення - не оприбуткування пального на суму 20 604,40 грн. (а.с. 66-68).

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції при вирішенні справи та зроблено висновок про те, що позивачем не допущено порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо не ведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Так, у разі, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абз. 2 і 4 п. 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Як вже було зазначено, відповідно до п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Проте, жодних із вказаних дій ТОВ «ОПТІМ ГРУП» здійснено не було, а тому будь-які докази на підтвердження спроби спростувати зафіксовані правопорушення відсутні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст.317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2018 року скасувати, ухвалити у справі №815/5893/17 нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМ ГРУП» залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19.11.2018 року.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.