Справа № 1414/5120/2012
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2012-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/5120/2012
Провадження № 2-а/1414/374/2012р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2012 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді - Селіщевої А.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про оскарження адміністративного стягнення, -

встановив:

В вересні 2012 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження неправомірних дій відповідача-субєкта владних повноважень щодо накладення на нього адміністративного стягнення, в обґрунтування якого вказав, що 08.09.2012 р. близько 09 год. 45 хв. він керував належним йому автомобілем НОМЕР_1 та рухався в м. Миколаєві, по пр. Жовтневому. Після здійснення позивачем повороту на вул. Чкалова його зупинив інспектор ДПС, який пояснив позивачу, що він порушив п. 16.2 Правил дорожнього руху України, а саме - при повороті праворуч, на вул. Чкалова, не надав переваги пішоходам, які переходили по краю проїзної частини, на яку він повертав.

Позивач не погодився із складеним відносно нього протоколом адміністративне правопорушення, однак інспектор ДАІ виніс постанову серії АО № 073291 від 08.09.2012 р. про притягнення його до

адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно якої на позивача був накладений штраф у розмірі 500 гривень.

На думку позивача, дії інспектора ДАІ щодо притягнення його до адмінвідповідальності є неправомірними через те, що він не скоював адмінпорушення, та фактично повертав ліворуч, а не праворуч, як вказано у протоколі та постанові, крім цього, позивач стверджує, що жодних перешкод пішоходам він не створював.

Посилаючись на викладене, позивач просить скасувати вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю, з вищевикладених підстав, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце судового засідання по справі повідомлявся своєчасно та належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечуваг проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідженням копії протоколу про адміністративне правопорушення серії «АА2» № 808545 від 08.09.2012 р., складеного інспектором ДПС роти БДПС УДАІ молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 відносно позивача встановлено, що 08.09.2012 р. близько 09 год. 40 хв. він керував належним йому автомобілем НОМЕР_1 та рухався в м. Миколаєві, по пр. Жовтневому. При повороті праворуч на вул. Чкалова, він не надав переваги в русі пішоходам, які переходили по краю проїзної частини, на яку він повертав. В своїх поясненнях у протоколі позивач пояснив, що він не згоден із складеним відносно нього протоколом. В якості доказів, що підтверджують факт скоєння позивачем порушення ПДР в протоколі був зазначений відеозапис правопорушення.

Однак при дослідженні в судовому засіданні відеозапису порушення, наданого представником відповідача, судом було встановлено, що в зазначений в протоколі про адмінпорушення час, позивач рухався по пр. Жовтневому і фактично здійснив поворот ліворуч, а не праворуч, як це зазначено в протоколі. Крім цього, при дослідженні відеозапису, суд „ прийшов до висновку, що позивач не порушував п. 16.2 ПДР, який визначає, що на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку, через те, що позивач не створював перешкод у русі пішоходам. Оскільки інших доказів вчинення позивачем адімінправопорушення субєктом владних повноважень суду не надано в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, то притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини.

Із постанови серії АО № 073291 від 08.09.2012 р. вбачається, що позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 500 гривень.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що при вирішенні питання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор ДАІ не навів належних та допустимих доказів скоєння позивачем порушення ПДР, тому оскаржувана позивачем постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17, 26, 41, 158-161, 163, 167, 256 КАС України, суд

Постановив:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову серії АО № 073291 від 08.09.2012 р., винесену інспектором ДПС роти БДПС УДАІ молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Селіщева