Справа № 637/1015/18
Суддя: Тордія Е. Н.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2018 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківськийрайонний суд Харківськоїобласті

у складі:

головуючого судді Тордія Е.Н. секретаря судових засідань - Сергієнко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Шевченкове

Харківської області адміністративну справу № 637/1015/18 за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Харкові про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та відшкодування матеріальної шкоди,-

участь у справі приймав: позивач - ОСОБА_2.

ВСТАНОВИВ:

Позивач,27 версеня 2018 року звернувся до Шевченківського районного суду Харківськоїобласті з вищевказаною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В обґрунтування вимог зазначив, що 16 серпня 2018 року , рухаючись в м. Харкові по пр. Гагаріна, сталась поломка його автомобіля «Volkswagen Transporter» , з державним номерним знакам НОМЕР_1, що стало причиною зупинки транспортного засобу ,біля торця будинку №49-а та ввімкнення аварійної сигналізації. Після зупинки він викликав своїх знайомих та пішов шукати СТО. Повернувшись до місця зупинки транспортного засобу він побачив працівників поліції , які нічого не пояснюючи евакуювали його транспортний засіб. Після звернення до поліцейського та повідомлення, що він керував автомобілем до його зупинки, останні нічого не пояснили, лише повідомили , що транспортний засіб він може забрати на спеціальному майданчику. На його пропозицію переставити транспортний засіб в інше місце, отримати документи щодо евакуації, взагалі дізнатися у чому полягає його порушення, та отримати відповідну постанову , поліцейські лише повідомили ,що все це він може отримати в Управлінні патрульної поліції міста. Після евакуації транспортного засобу , та зверненні до Управління патрульної поліції міста 16 серпня 2018 року, відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.15.10»б» та 15.10 «д» ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 .00 грн.

Вважає ,що жодним чином ПДР України ним порушено не було, так як він стояв не на тротуарі , а біля нього на достатньої відстані, та не заважав руху ані пішоходів, ані іншим транспортним засобам. Працівниками поліції були порушені його права щодо обізнаності про вчинене ним правопорушення , не роз'ясненні його права , не допитані свідки. Незаконне транспортування його автомобіля на спецмайданчик привело до матеріальних витрат які він поніс, а саме 1500.00 грн. ним сплачено за послуги евакуатора , 144.00 грн. перебування автомобіля на спецмайданчику.

Просить суд визнати постанову серія НК № 339441 від 16 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпроАП у вигляді штрафу в сумі 510.00 протиправною, скасувати її. Стягнути на його користь з Управляння патрульної поліції м. Харкова 1644 .00 грн.

Відповідач , представник Управління патрульної поліції м. Харкова, особа яка винесла постанову , старший інспектор ВАП УПП в Харківській області старший лейтенант Деркач І.С. в судове засідання не з'явилась , надала до суду відзив на позовну заяву у якої зазначила , що 16 серпня 2018 року о 8.30 на службовий планшет екіпажу патрульного взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області , в складі сержанта поліції Сівухи Д.А., та лейтенанта поліції Котолупа О.В., надійшов виклик диспетчерської служби «102» про те ,що за адресою : м. Харків пр. Гагаріна , будинок 49-а з автомобіля «Volkswagen Transporter» з державним номерним знаком НОМЕР_1, здійснюється роздрібна торгівля молочною продукцією. По приїзду на місце було виявлено транспортний засіб«Volkswagen Transporter» з державним номерним знаком НОМЕР_1, який стояв без ввімкненої аварійної сигналізації та суттєво перешкоджав руху пішоходів. Про що були відібрані пояснення у двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 На місці події був присутній невідомий чоловік , який при появі поліцейських склав в автомобіль молочну продукцію, зачинив його та покинув місце події. Лейтенантом поліції Котолуп О.В. було пояснено присутній особі суть скоєного правопорушення, та неодноразово попереджено, що у разі неможливості розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці , транспортний засіб буле евакуйований на спецмайданчик. На що громадянин пояснив,що він водій, автомобіль належить його другу, документи на автомобіль у нього немає і все що відбувається його не стосується. У той же день ОСОБА_2 в Управлінні патрульної поліції м. Харкова повідомив старшого інспектора Деркач І.С. про те , що саме він здійснив стоянку транспортного засобу «Volkswagen Transporter» з державним номерним знаком НОМЕР_1, на пр. Гагаріна 49-а , про що було складено постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.10 «б» , 15.10 «д» ПДР України. При цьому ОСОБА_2 були роз'ясненні його права передбачені діючим законодавством. Старший лейтенант Деркач І.С. за наявності викладеного , оцінивши надані докази, прийняла рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпроАП.

Вважає, позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставними та такими , що не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши позивача, свідків ,дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши докази у їхсукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до матеріалів справи, 16 серпня 2018 року старшим інспектором поліції ВАП УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Деркач І.С. , відносно ОСОБА_2 складено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення п.п.15.10 «б» ,15.10 «д» ПДР України , а саме : заборона стоянки на тротуарах ( крім місць позначених відповідними дорожніми знаками , встановленими табличками ; у місцях , де транспортний засіб ,що стоїть , зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів, його дії кваліфіковані за ч.3 ст. 122 КУпроАП

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортнихзасобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шостастатті 109, стаття 110, частинатретястатті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шостастатті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третястатті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третястатті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ятастатті 133, частинитретя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцятастатті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за виняткомпорушень на автомобільномутранспорті), стаття 137, частини перша, друга і третястатті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбаченоКУпроАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце їїрозгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додатков іматеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Пунктами 9-10 розділу ІІІ Інструкції,передбачено ,що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачаєтьсяКУпроАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції, передбачено ,що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згіднозі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодоякої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки не виконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавстваУкраїни дає підстави для висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серія НК № 339341 від 16 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки не містить відомості щодо здійснення технічної фіксації правопорушення, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративніправопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адмінстиративним правопорушенняс ввжається : перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, міліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст. 251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні позивач надав суду пояснення , що його транспортний засіб вийшов зі строю і він зробив вимушену зупинку біля будинку № 49 -а по пр. Гагаріна у м. Харкові , на прибудинковій території , ввімкнувши аварійну сигналізацію.

В якості заперечень відповідачем надано до суду відео зйомку подій які відбувались 16 серпня 2018 року.

Так , з відео файлу № 064700407 вбачається ,що якась особа 16 серпня 2018 року о 10.33 год. розмовляє з ОСОБА_2 повідомляє його про той факт, що є повідомлення про його торгівлю молочною продукцією та зупинки його транспортного засобу біля будинку № 49-а по пр. Гагаріна в м. Харкові. Останній вказує, що він нічого ніде не зупиняв , що в машині не знає , машина належить його другу, документів він не має.

Належних та допустимих доказів того ,що останнім проводився продаж молочної продукції в зазначеному місці суду не надано, як і не надано доказів яким технічним засобом проводилась зйомка ,хто та особа яка розмовляла з позивачем.

Відео файл 276 об 11.13 год. засвідчує факт того ,що ОСОБА_8 зробив спробу підійти до автомобіля але його не було допущено.

Також з відео файлу 724000409 об 11.15 год. вбачається ,що автомобіль стоїть на прибудинковій території, на відстані від тротуару , перешкоди для руху пішоходів відсутні. При евакуації транспортного засобу ввімкнена аварійна сигналізація.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 ,ОСОБА_10, пояснили ,що 16 серпня 2018 року їм зателефонував ОСОБА_2 зазначивши ,що у нього зламався автомобіль. Так сталось ,що вони одночасно приїхали на пр. Гагаріна 49-а , де побачили працівників поліції та евакуатор. ОСОБА_2 зробив спробу дізнатися в чому його звинувачують , пояснив ,що він водій автомобіля , що він зламався, при цьому на транспортному засобі була ввімкнена аварійна сигналізація ,на що працівники поліції зазначили ,що він може забрати автомобіль на спецмайданчику. При цьому автомобіль не стояв на тротуарі та пішоходам не заважав.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якоюцеповноваженнянадано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуваннямусіхобставин, щомаютьзначення для прийняття рішення (вчиненнядії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч 2 статті 77 ст.2 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни , в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.15.10 (б) п.15.10 (д) ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.3 ст. 122 КУпроАП.

Докази, які були надані до суду не містять підтвердження того , що позивачем були порушені вимог п.15.10 (б) п.15.10 (д) ПДР , та які б безумовно вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпроАП.

Повідомлення щодо торгівлі позивача молочними продуктами на певній території, суд не може визнати допустимим доказом, так як сам по собі така інформація не свідчить про те ,що особа порушила ПДР. Інформація отримана з відео матеріалу вказує на той факт ,що транспортний засіб яким керував позивач ,стоїть на прибудинкової території, на достатньої відстані від тротуару .З запису вбачається ,що при евакуюванні автомобілю працювала аварійна сигналізація. Запис щодо ,представлення поліцейськими

ОСОБА_2, роз'яснення суті правопорушення, його прав тощо , передбаченого ч.3 ст. 122 КУпроАП відстуні.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч. 2 ст. 8 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена ч. 2 ст. 33 КУпроАП, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненного правопорушення, особа порушника, ступіньйого вини, майновий стан, обставини, щопом'якшують і обтяжуютьві дповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захистувказаних осіб.

За змістом ст. 9 КУпроАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознака дміністративного правопорушення (проступку).

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладені на нього обов'язки щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення, не урахував усі обставини, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), винесена відповідачем постанова про накладення

адміністративного стягнення суперечить вимогам КУпроАП, та КАС України, у зв'язку із чим в діях позивача не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпроАП.

Враховуючи викладене, вимога позивача, щодо стягнення на його користь з відповідача понесені матеріальні збитки за евакуацію транспортного засобу та його зберігання підлягає задоволенню.

Окрім того з відповідача повинно бути стягнуто судовій збір за вимогу щодо відшкодування шкоди.

З огляду на вищевикладене, за таких обставин суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими Кодексу адміністративног судочинства України, вважає, що позовні вимоги позивача є доведеними і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 77,94, 139, 143,242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 9,33 , ч.3 ст. 122,222,251, 280,283, КУпроАП ст. Закону України «Про Національну поліцію» , п. 15.10 в )д) Правил дорожнього руху України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Харкові про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Визнати протиправною постанову серія НК № 339441 від 16 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпроАП у вигляді штрафу в сумі 510.00 та скасувати її.

Стягнути з Управляння патрульної поліції м. Харкова на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 1644 .00 грн.

Стягнути Управляння патрульної поліції м. Харкова на користь держави судовий збір в сумі 704.80 грн.

Рішення суду набирає законної сили післяз акінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляд усправи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складанн повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: