Справа № 1640/3198/18
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3198/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Супруна Є.Б. від 14.11.2018 по справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Кременчуцького міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, Кременчуцького міського відділу УМВС України в Полтавській області, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Полтавській області від 23.07.2018 №704 о/с в частині звільнення з посади ОСОБА_1, лейтенанта міліції - дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Кременчуцького міського відділу УУМВС України в Полтавській області за п. 1 ст. 40 КЗпП Кураїни;

- поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на займаній посаді з 24.07.2018;

- стягнути з Кременчуцького міського відділу УМВС України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.07.2018;

- зобов'язати ліквідаційну комісію УМВС України в Полтавській області та Головне управління Національної поліції в Полтавській області розглянути рапорт ОСОБА_1 від 06.11.2015 про прийняття його на службу в Національну поліцію України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання на 02.10.2018.

02.10.2018 розгляд справи відкладено на 30.10.2018 у зв'язку з відсутністю доказів належного інформування усіх учасників справи.

30.10.2018 суд, задовольнивши клопотання позивача, оголосив перерву до 01.11.2018 для ознайомлення позивача з матеріалами справи.

01.11.2018 у справі оголошено перерву до 06.11.2018 для надання додаткових доказів.

06.11.2018 розгляд справи відкладено на 14.11.2018 у зв'язку з відсутністю доказів належного інформування усіх учасників справи.

У судовому засіданні 14.11.2018 позивач заявив відвід головуючому судді по справі Супруну Є.Б.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість /частина 3/.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід /частина 4/.

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року зупинено провадження по цій справі до вирішення питання про відвід судді Супруна Є.Б. та передано справу для вирішення заяви про відвід іншому складу суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підставою зупинення провадження у справі та її передачі для вирішення заяви про відвід судді Супруна Є.Б. іншому складу суду, слугував висновок суду про необґрунтованість тверджень заяви позивача про відвід судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2018 року суддею з розгляду клопотання ОСОБА_1 від 14 листопада 2018 року про відвід судді Супруна Є.Б. визначено суддю Полтавського окружного адміністративного суду Бойка С.С.

Частиною першою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин восьмої та одинадцятої цієї статті суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Супруна Є.Б. у порядку письмового провадження.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання про відвід судді Супруна Є.Б., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

За змістом частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як слідує зі змісту клопотання ОСОБА_1 про відвід судді, останнє обґрунтоване існуванням обставин, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Супруна Є.Б.

Суд враховує, що процесуальною гарантією забезпечення безсторонності (неупередженості) та об'єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У своєму рішенні у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) Європейський суд з прав людини зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

За правилами частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи ОСОБА_1 є суб'єктивними, ґрунтуються виключно на припущеннях та будь-якими доказами про сторонній вплив на суддю Супруна Є.Б. не підтверджуються.

Доказів наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді Супруна Є.Б., інших підстав, визначених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які могли б бути підставою для відводу судді, позивачем не надано та судом не встановлено.

За викладених обставин, клопотання ОСОБА_1 від 14.11.2018 про відвід судді Супруна Є.Б. задоволенню не підлягає.

Частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 14.11.2018 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Кременчуцького міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

Справу передати для продовження розгляду судді Супруну Є.Б.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С.С. Бойко