Справа № 815/1579/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1579/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

судді - Димерлія О.О.,

судді - Єщенка О.В.,

розглянувши питання про повернення апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року по справі №815/1579/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зіко Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зіко Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року зазначену апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області було залишено без руху з підстав несплати судового збору, апелянту надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2018 року зазначені апеляційні скарги було прийнято до провадження.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про розстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення по суті спору по справі №815/1579/18 та з метою забезпечення реалізації права ГУ ДФС в Одеській області на доступ до правосуддя, продовжено йому строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року.

15.11.2018 року до канцелярії суду від Головного управління ДФС в Одеській області повторно надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення по суті спору по справі №815/1579/18, в якому податковий орган посилається на тимчасову відсутність можливості сплати судового збору у зв'язку з наявністю повідомлень про значну заборгованістю апелянта щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тобто, в даному випадку загальний строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів та такий доступ до суду обмежений Законом.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків.

Пунктом 2 частини 3 статті 2 КАС України, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частина 2 статті 44 КАС України передбачає обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання порядку апеляційного оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Це стосується і суб'єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ, а особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання порядку та строків апеляційного оскарження судових рішень.

У пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу. Принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Колегія суддів вважає, що у апелянта було достатньо часу для вирішення питання щодо сплати судового збору, з урахуванням того, що апеляційна скарга була залишена без руху ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 07 серпня 2018 року.

Колегія суддів зазначає зазначає, що обмежене фінансування бюджетної установи не може бути самостійною підставою для відстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення по суті спору.

Крім того, судом вже вирішувалось вказане питання, ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про розстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення по суті спору по справі №815/1579/18 та продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги. При цьому відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України, звільнення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Разом з тим, станом на 19.11.2018 року доказів сплати судового збору до суду надано не було.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області, яке утримується за рахунок державного бюджету має використовувати виділені їй з бюджету видатки на потреби установи ефективно та раціонально.

Таким чином, право на апеляційне оскарження судового рішення ГУ ДФС у Донецькій області має реалізовувати з огляду на доцільність такого права та наявне фінансування на відповідні потреби, що надаються з державного бюджету.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «CASE OF KREUZ v. POLAND», заява № 28249/95, «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що скаржником не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, при наявності у останнього достатнього часу для виконання вимог ухвали та усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 44, 169, 243, 248, 250, 298, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року по справі №815/1579/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зіко Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - повернути апелянту.

Копію ухвали про повернення скарги із доданими матеріалами направити особі, яка її подала. Іншим особам, які беруть участь у справі, надіслати копію відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко