Справа № 1340/4656/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4656/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районі крайньої півночі, з 06.08.2002 по 28.04.2018, при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком; зобов'язання відповідача при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 27.07.2018 зарахувати до загального страхового стажу період роботи в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районі крайньої півночі, з 06.08.2002 по 28.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має трудовий стаж близько 40 років, з яких з 2002 року по 2018 одержав у районах Крайньої Півночі на території Російської Федерації. Дії відповідача, якими проігноровано норми чинного законодавства та міжнародних договорів та не враховано страховий стаж позивача, одержаний ним на території Російської Федерації за період роботи на ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, у вказаному періоді є протиправними, порушують соціальні права позивача, зокрема, право на одержання пенсії у більшому розмірі, ніж станом на час звернення до суду із цим позовом, у випадку переведення його на пенсію за віком, з врахуванням такого стажу. У зв'язку з зазначеним, ОСОБА_1 звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 16.10.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позиція відповідача викладена у письмовому відзиві на позов за вх. № 35343 від 06.11.2018. Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними з огляду на таке. Позивачу з 04.06.1993 призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання (інвалідність встановлена безтерміново). Після призначення пенсії позивач продовжив працювати, зокрема, згідно з записами трудової книжки, з 06.08.2002 по 12.04.2004, з 26.04.2004 по 30.10.2017 та з 28.03.2018 по 28.04.2018 на території Російської Федерації. Пенсійне забезпечення осіб, які працюють на території Російської Федерації визначено Угодою про гарантії прав громадян учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Відповідач зазначає, що період роботи громадян держав-учасниць Угоди, набутий, зокрема, на території Російської Федерації, зараховується до трудового стажу лише під час первинного призначення пенсії, здійснення перерахунків пенсій з урахуванням стажу, набутого на території Російської Федерації, набутого вже після призначення пенсії Угодою не передбачено. Окрім того, відповідно до Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди і членів їх сімей відбувається згідно із законодавством держави на території якої вони проживають.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 період роботи на території Російської Федерації, як страховий стаж, не відображається, страхові внески за період роботи з 06.08.2002 по 12.04.2004, з 26.04.2004 по 30.10.2017 та з 28.03.2018 по 28.04.2018 не сплачувались.

Таким чином, на переконання відповідача, при переведенні позивача з пенсії по інвалідності, призначеної в 1993, на пенсію за віком - підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи в Російській Федерації немає, оскільки період роботи на території Російської Федерації в розумінні Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є страховим стажем та враховується під час подальших перерахунків вже призначеної пенсії.

Таким чином, підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи в Російській Федерації під час переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком - відсутні. Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1, 1956 року народження, з 04.06.1993 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання. Такий факт сторонами не оспорюється.

Відомостями трудової книжки підтверджується, що позивач у період з 06.08.2002 по 28.04.2018 працював на підприємствах ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ», які знаходяться на території Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації, яка згідно з Постановою Ради Міністрів СССР від 10.10.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» № 1029, віднесена до районів Крайньої Півночі.

27.07.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з дня подання цієї заяви з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з врахуванням страхового стажу, одержаного з 06.08.2002 по 28.04.2018 в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (а.с.25).

28.08.2018 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, у якій зазначив, що станом на час повторного звернення до відповідача із заявою жодної офіційної відповіді на заяву від 27.07.2018 не одержав. Зазначив про одержання усних повідомлень про переведення на пенсію за віком, без зазначення розміру його пенсії.

Просив у найкоротший термін надати йому офіційну письмову відповідь на згадану заяву, в якій підтвердити чи переведено позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з врахуванням страхового стажу, одержаного з 06.08.2002 по 28.04.2018 в ЗАТ «ПРОМСПЕЦСТРОЙ» та ТОВ «ПРОМСТРОЙИЗОЛЯЦИЯ» Ямало-Ненецького автономного округу Уральського федерального округу Російської Федерації в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та повідомити який розмір пенсії станом на сьогоднішній день (а.с.26).

17.09.2018 відповідачем надано відповідь на заяву позивача за № 3553/114/П-20/07.05-06, згідно з якою повідомлено розмір пенсії позивача з 27.07.2018 - 1452 грн. (в листі наведено розрахунок). Зазначено про те, що відповідно до даних копії трудової книжки з 06.08.2002 по 12.04.2004, 26.04.2004 по 31.12.2005, з 01.01.2006 по 30.10.2017, з 28.03.2018 по 28.04.2018 позивач працював в Російській Федерації.

Повідомлено про відсутність підстав для врахування до страхового стажу періодів в Російській Федерації під час переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з покликанням на приписи Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та приписи Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.27-28).

Позивач вважаючи дії відповідача щодо незарахування позивачу до страхового стажу періоду роботи у Російській Федерації, згідно з трудовою книжкою, порушенням його права на пенсійне забезпечення, звернувся із цим позовом до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Пунктом 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено такі види пенсій: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно ст. 1 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що положення «Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії, а не її перерахунку чи переведення з одного виду пенсії на інший, та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише під час первинного призначення пенсії, здійснення перерахунку пенсії з урахуванням стажу, набутого на території Російської Федерації вже після призначення пенсії в Україні, Угодою не передбачено.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем не сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за період його роботи з 06.08.2002 по 12.04.2004, 26.04.2004 по 31.12.2005, з 01.01.2006 по 30.10.2017, з 28.03.2018 по 28.04.2018 в Російській Федерації в районах Крайньої Півночі, тому такий період роботи не може бути зарахований до страхового стажу позивача, оскільки добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування він не приймав.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України відшкодування судових витрат відповідачу, якому у задоволенні позову відмовлено, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 16.11.2018 року.

Суддя Качур Р.П.