Справа № 807/2/16
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1006/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя в 1-й інстанції - Луцович М. М.,

час ухвалення рішення - 14.08.2018 року, 11:47 год,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 16.08.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ТОВ "Голден Фрутс" звернулося в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Закарпатській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 11 грудня 2015 року про стягнення суми грошового зобов'язання за основним платежем в розмірі 33966,09 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 8491,52 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області форми "Р" за № від 11 грудня 2015 року про стягнення суми грошового зобов'язання за основним платежем в розмірі 33966,09 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 8491,52 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що в експортній декларації митних органів Південно - Африканської Республіки №Р40637СЗ зазначено одержувача лимонів - ТОВ «Голден Фрутс», також зазначено інвойси від 12 травня 2014 року № LGF 002 та №LGF 003, номера контейнерів MNBU 3388320 та MNBU 9055280. Згідно з інвойсом № LGF 002, який подавався фірмою SA Fruit Promoters (Pty) Ltd для оформлення експортної митної декларації в країні експортера, зазначено номер контейнера MNBU 3388320, порт прибуття «Южний», дата прибуття 15 червня 2015 року, назва товару «Lemons» та загальна сума 35820 дол. США. Згідно з інвойсом № LGF 003, який подавався фірмою SA Fruit Promoters (Pty) Ltd для оформлення експортної митної декларації в країні експортера, зазначено номер контейнера MNBU 9055280, порт прибуття «Южний», дата прибуття 15 червня 2015 року, назва товару «Lemons» та загальна сума 35820 дол. США. Тобто вартість лимонів, відправлених тією ж самою південноафриканською компанією, в тих же самих контейнерах, в той же самий порт, з однією і тою ж самою датою прибуття становить 35820 дол. США по кожному інвойсу. Таким чином, під час митного оформлення «лимонів свіжих врожаю 2014р.», надано Південній митниці Міндоходів інвойси від 12 травня 2014 року № LGF 002 та №LGF 003, які не автентичні (частині фактурної вартості товару) тим інвойсам, що були надані митним органам Південно-Африканської Республіки при здійсненні експорту (лимонів) в Україну. Враховуючи наведене, вважає, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення прийняте правомірно. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що для митного оформлення товару ТОВ «Голден Фрутс» подало оригінали інвойсів, які надані продавцем за кожною здійсненою поставкою. Більше того, митні платежі сплачені з врахуванням дійсної (реальної) вартості товару, яка вказана в інвойсах та яка була сплачена продавцеві. Будь - яких зауважень митниці при здійсненні митного контролю щодо числових показників наданих для оформлення документів не було пред'явлено. Поряд з цим, відповідно до п. 2.2. Контракту, умови поставки товару також вказуються в інвойсі. У поданих позивачем для митного оформлення інвойсах зазначено поставку на умовах CIF. Відповідно до ІНКОТЕРМС, поставка товару на умовах CIF, зобов'язує продавця здійснення митних формальностей для вивозу товару. За правильність, достовірність, точність документів, які SA FRUIT PROMOTERS (PTY) LTD подало в митний орган Південно - Африканської Республіки для експорту проданого товару, ТОВ «Голден Фрутс» не може відповідати. Таким чином, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року є обґрунтованим та законним, а апеляційна скарга відповідача безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача (апелянта) - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Преставник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача (апелянта), перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 30 жовтня 2015 року по 12 листопада 2015 року Головне управління ДФС у Закарпатській області провело невиїзну документальну перевірку дотримання ТОВ "Голден Фрутс" законодавства України з питань державної митної справи при митному оформленні товарів - "лимони свіжі (врожай 2014р.) ..." товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД - , задекларованих відповідно до МД від 17 червня 2014 року № 500010003/2014/004659 та від 17 червня 2014 року № 500010003/2014/004662.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Голден Фрутс" п.1 ч.1 ст.279, ст.257, п.1 ч.2 ст.52, ч.2 ст.53, ч.21 ст.58 МК України, п.190.1 ст.190 ПК України, що призвело до несплати митних платежів у повному обсязі та заниження податкового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість на загальну суму 33966,09 грн.

За результатами перевірки складено Акт № 0012/0716/ від 26 листопада 2015 року.

11 грудня 2015 року на підставі вказаного акта Головне управління ДФС у Закарпатській області прийняло податкове повідомлення - рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання за основним платежем у розмірі 33966,09 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 8491,52 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недоведеності ГУ ДФС у Закарпатській області факту несплати ТОВ "Голден Фрутс" митних платежів в повному обсязі та заниження податкового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість, тому податкове повідомлення-рішення № від 11 грудня 2015 року прийнято неправомірно та підлягає скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом заявленого позову є питання правомірності збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання шляхом прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення за результатами невиїзної документальної перевірки.

П.75.1 ст.75 ПК України передбачає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.2 ч.2 ст.351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (п.5 ч.1 ст. ст.352 МК України).

Ч.4 ст.351 МК України передбачає, що документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами п.п.1, 2 ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах (п.54.4 ст. 54 ПК України).

Згідно з п.190.1 ст.190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу II МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1,54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування (п.123.1 ст.123 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Голден Фрутс" та компанія SA Fruit Promoters (Pty) Ltd, 15 квітня 2014 року уклали контракт №94 щодо поставок свіжих фруктів.

На виконання умов цього контракту здійснено поставку 15 червня 2014 року до морського торгівельного порту "Южний" зони діяльності митного поста "Григорівка" Південної митниці Міндоходів на морському судні "MaerskBali" за коносаментом № 951629367 у контейнері МNBU 3388320 та за коносаментом № 951629373 у контейнері MNBU 9055280 надійшов товар "лимони свіжі врожаю 2014 року", виробництва Південна Африка. Виробником та продавцем цього товару є південно - африканська компанія "SA FRUIT PROMOTERS (PTY) LTD", одержувачем TOB "Голден Фрутс"(3акарпатська обл., м. Свалява, вул. Робітнича, буд. № 2, корп. А, ) згідно з ВМД DAL KAROO LGF 002-003.

17 червня 2014 року Південною митницею Міндоходів на вказаний товар оформлено митні декларації "ІМ 40 АА" в митному режимі "Імпорт" № 500010003/2014/004659 та "ІМ 40 АА" в митному режимі "Імпорт" № 500010003/2014/004662.

Для митного оформлення зазначеного товару надано інвойси, виданий компанією - продавцем " SA FRUIT PROMOTERS (PTY) LTD" українському підприємству ТОВ " Голден Фрутс" від 15 червня 2014 року № LGF 002 та № LGF 003, відповідно до яких вартість товару заявлено у розмірі 28592,00 доларів США, що на момент митного оформлення складає 335901,50 грн. по кожному з них.

Митна вартість товару визначалась за першим методом визначення митної вартості, тобто «за ціною договору» та встановлена у розмірі 335901,50 грн.

Вказаний товар було розмитнено та при митному оформленні позивачем було сплачено ПДВ розмірі 67180,30 грн.

Контролюючий орган в обґрунтування висновків про несплату ТОВ "Голден Фрутс" митних платежів у повному обсязі та заниження податкового зобов'язання зі сплати ПДВ покликається на те, що 28 липня 2015 року на виконання запиту Одеської митниці ДФС у рамках взаємної адміністративної допомоги в митних справах надійшли документи із митних органів Південно - Африканської Республіки, за якими здійснювалось митне оформлення при вивезенні товарів з Південно -Африканської республіки. Серед отриманих документів наявна копія інвойсу від 15 червня 2014 року № LGF 002, виданого компанією SA FRUIT PROMOTERS (PTY) LTD на товар лимони, що вивозився з Південно-Африканської Республіки у контейнері MNBU 3388320. Відповідно до отриманого примірнику інвойсу вартість товару, що переміщувався у контейнері MNBU 3388320 складає не 28592,00 доларів США, як заявлялось Південній митниці Міндоходів, а 35820 доларів США, що на момент митного оформлення складало 420816,73 грн. Таким чином, приймаючи до уваги вказане, відповідач дійшов висновку про порушення ТОВ "Голден Фрутс" п.2 ст.52 Митного кодексу України в частині надання недостовірних відомостей про товар, а саме: заниження фактурної вартості товару, що призвело до заниження митної вартості імпортованого товару.

Згідно з ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Ч.8 ст.94 КАС України передбачає, що іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, визначених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст. 74 КАС України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що копія інвойсу від 15 червня 2014 року № LGF 002, виданого компанією SA FRUIT PROMOTERS (PTY) LTD, що надійшла від митних органів Південно - Африканської Республіки не відповідає вимогам закону, зокрема, вказаний документ належним чином не засвідчений, а в матеріалах справи відсутній офіційний переклад на державну мову України.

Також на вказаному примірнику відсутні будь- які відбитки штемпелів та підписів уповноважених осіб на відпуск товарів.

Крім наведеного вище, суд також вважає за необхідне зазначити, що при дослідженні цього інвойсу отримувачем вантажу зазначено: „Del MonteFoods (UAE) EZE Export,, з адресою отримання вантажу: "Dubai. United Arab Emirates, а не ТОВ "Голден Фрутс" із місцезнаходженням 3акарпатська обл., м. Свалява, вул. Робітнича, буд. № 2, корп. А, .

Отже, документи, на які покликається відповідач, а саме: копія інвойсу від 15 червня 2014 року № LGF 002, виданого компанією SA FRUIT PROMOTERS (PTY) LTD, що надійшла від митних органів Південно - Африканської Республіки не містить доказів, які б свідчили про порушення митних правил позивачем, не підтверджує його участь у наданні недостовірних відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів під час митного оформлення товарів за митними деклараціями "ІМ 40 АА" в митному режимі "Імпорт" № 500010003/2014/004659 та "ІМ 40 АА" в митному режимі "Імпорт" № 500010003/2014/004662.

Таким чином, відповідачем не доведено, що подані до митного оформлення документи за митною декларацією "ІМ 40 АА" в митному режимі "Імпорт" № 500010003/2014/004659 та "ІМ 40 АА" в митному режимі "Імпорт" № 500010003/2014/004662 є підробленими або містять неправдиві дані з наданням належних та допустимих доказів.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, ГУ ДФС у Закарпатській області не доведено факт несплати ТОВ "Голден Фрутс" митних платежів у неповному обсязі та заниження податкового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення № від 11 грудня 2015 року прийнято неправомірно та підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що збільшення суми грошового зобов'язання (шляхом прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) порушує право позивача мирно володіти своїм майном, визначення якого міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (надалі також "Протокол 1 до Конвенції"), яка є частиною національного законодавства України згідно із ст.9 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі №807/2/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула

Судді В. Я. Качмар

А. Р. Курилець

Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.