Справа № 1940/1940/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1940/18

12 листопада 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.;

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Теребовлянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить визнати незаконною відмову Теребовлянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо перерахунку незаконною та зобовязати провести такий перерахунок з врахуванням отримання допомоги по безробіттю з 26.05.2018 року.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 31 жовтня 2018 року о 10:30 год.

18 жовтня 2018 року представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що у статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Оскільки, періоди отримання допомоги по безробіттю є страховим стажем відповідно до ст.24 вищевказаного Закону, то зазначені періоди враховуються при розрахунку заробітку для обчислення пенсії. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком зараховуються періоди отримання допомоги по безробіттю і до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ від 08.07.2011 року в частині заробітку вносяться « 0». З 01.10.2011 року під час обчислення коефіцієнта заробітної плати за періоди отримання допомоги по безробіттю враховується мінімальний розмір заробітної плати. Оскільки, ОСОБА_3 звернувся в Управління із заявою про призначення пенсії 04.09.2009 року, то з 01.01.2010 року його пенсійну справу приведено у відповідність відповідно до ст.40, ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також інших нормативно - правових документів.

Позивач подав до суду відповідь на відзив від 29 жовтня 2018 року, в якому вказав, що відповідно до абзацу 3 ч. 1 статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю. Зазначив, що статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, згідно даної статті до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону. Зазначив, що факт отримання позивачем доходу у вигляді допомоги по безробіттю підтверджується копією довідки центру зайнятості, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року, в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено до 12 листопада 2018 року о 12:20 хв. та витребувано у відповідача пенсійну справу позивача.

В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі з мотивів наведених у відзиві на адміністративний позов, просив відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04.09.2009 року при стажі роботи 40 років 00 місяців 17 днів (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,54000), із середньомісячного заробітку 1724,32 грн., взятого за період роботи з 01.01.1979 р. по 31.12.1983 р. та з 01.07.2000 р. по 29.02.2008 р. (коефіцієнт заробітку-1,09551 із застосуванням середньої зарплати за 2008 р.-1573,99 грн.).

Розмір пенсії ОСОБА_3 склав - 1026,93 грн. (основний розмір пенсії - 931,13 грн., доплата за понаднормативний стаж (15років) - 81,60 грн., підвищення згідно Постанови Кабінету Міністрів України №198 від 11.03.2009 р.-14,20 грн.

До розрахунку стажу роботи ОСОБА_3 також враховані періоди перебування на обліку в Гусятинському районному центрі зайнятості, а саме: з 08.03.2001 року по 03.03.2002 року, з 19.04.2003 року по 14.03.2004 року, з 18.05.2005 року по 24.10.2005 року та з 28.11.2008 року по 24.08.2009 року.

В червні 2010 року відповідачем був здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_3 у бік її зменшення шляхом виключення коефіцієнту заробітної плати за періоди отримання допомоги по безробіттю з врахуванням мінімального розміру заробітної плати під час перебування позивача на обліку в Гусятинському районному центрі зайнятості.

01 листопада 2017 року та 16 травня 2018 року позивач звертався до Теребовлянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, із заявами в яких просив провести перерахунок його пенсії з урахуванням періоду отримання допомоги по безробіттю з врахуванням мінімального розміру заробітної плати.

Листами Теребовлянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08.11.2017 р. №21/М-11 та від 25.05.2018 р. №2551/02 позивачу фактично відмовлено у здійсненні такого перерахунку та повідомлено зокрема, що особи, які звернулись за призначенням пенсії до 31.07.2009 року, в яких до страхового стажу були зараховані періоди, протягом яких особа, що підлягала загальнообовязковому державному страхуванню на випадок безробіття і отримувала допомогу по безробіттю, а заробітна плата обчислювалась без урахування цих періодів, при проведенні масових перерахунків коефіцієнт заробітної плати не переглядається. Особам, які звернулись за призначенням пенсії після 01.08.2009 року коефіцієнт заробітної плати для обчислення розміру пенсії визначається з урахуванням листів Пенсійного фонду України від 13.07.2009 р. № 12745/02-20 та від 28.09.2009 р. №17432/02-20. Так як за призначенням пенсії позивач звернувся 04.09.2009 року, пенсійну справу з 01.01.2010 року було проведено у відповідність. Розмір пенсії 01.01.2010 року склав 879,26 грн. (основний розмір пенсії 760,56 грн., доплата 14.45 грн.), із середньомісячного заробітку - 1408,45 грн., взятого за період роботи з 01.01.1979 р. по 31.12.1983 р. та з 01.07.2000 р. по 24.08.2009 р. (коефіцієнт заробітку 0,89483).

Вважаючи, що відмова у перерахунку його пенсії з обчисленням коефіцієнта заробітної плати за періоди отримання допомоги по безробіттю з врахуванням мінімального розміру заробітної плати є протиправною, ОСОБА_3 звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Згідно із п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії визначені статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно даної статті, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 24 цього Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Частина 2 ст. 40 цього закону передбачає, що при обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Таким чином, суд не погоджується з поясненнями представника відповідача про те, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком зараховуються періоди отримання допомоги по безробіттю, а в частині заробітку вносяться « 0», оскільки, за даних умов, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати протиправною відмову Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (48100, вул. 22 Січня, 17, м. Теребовля, Теребовлянський район, Тернопільська область, ) щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 (48257, с. Личківці, Гусятинський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_1).

Зобов'язати Теребовлянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати ОСОБА_3 пенсію з обчисленням коефіцієнта заробітної плати за періоди отримання допомоги по безробіттю з врахуванням мінімального розміру заробітної плати з 16 травня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.