Справа № 2-а-7840/11
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2012-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-а-7840/11
Провадження № 2-а/1414/105/12р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2012 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі судді - Селіщевої А.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

та представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Д-2 УМВС України в Миколаївській області про оскарження адміністративного стягнення, -

встановив:

В листопаді 2011 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження неправомірних дій відповідача-субєкта владних повноважень щодо накладення на нього адміністративного стягнення, в обґрунтування якого вказав, що 07.11.2011 р. близько 12 год. 50 хв. він керував автомобілем "ВАЗ 2110" д/н 150209 та рухався по вул. Степовій в м. Миколаєві. В цей час його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_4, який пояснив позивачу, що він рухався зі швидкістю 86 км/год в населеному пункті, тобто перевищив встановлену швидкість руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУпАП. На підтвердження скоєного порушення інспектор ДАІ продемонстрував позивачу покази приладу "Беркут" № 0506027, на якому була зафіксована швидкість автомобіля позивача 86 км/год.

Позивач не погодився із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, однак інспектор ДАІ виніс постанову BEI № 030037 від 07.11.2011 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП, відповідно якої на позивача був накладений штраф у розмірі 255 гривень.

На думку позивача, дії посадової особи відповідача щодо притягнення його до адміннвідповідальності є неправомірними через те, що він не скоював адмінпорушення, а зйомка приладу "Беркут" не доводить, що вимірювалась швидкість саме автомобіля позивача, так як поруч рухались інші транспортні засоби, крім цього, протокол про адміністративне правопорушення був складений із порушенням законодавства.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що на позивача було правомірно накладено адмінстягнення через скоєння ним адмінправопорушення при обставинах, вказаних в оскаржуваній постанові.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши зібрані письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, і такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Дослідженням оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення серії «BEI» № 215974 від 07.11.2011 р., складеного інспектором ДПС взводу ДПС із забезпечення супроводження УДАІ УМВС України в Миколаївській області капітаном ОСОБА_4 відносно позивача встановлено, що 07.11.2011 р. близько 12 год. 45 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2110" д/н 150209 та рухався в м. Миколаєві по вул. Степовій- вул. ОСОБА_5 зі швидкістю 86 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. В протоколі позивач пояснив, що він перевищив швидкість ненавмисно, тобто позивач фактично погодився із виявленим у нього перевищенням швидкості руху.

Із постанови серії BEI № 030037 від 07.11.2011 р. вбачається, що 07.11.2011 р. близько 12 год. 45 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2110" д/н 150209 та рухався в м. Миколаєві по вул. Степовій- вул. ОСОБА_5 зі швидкістю 86 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. За вказане правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУпАП на позивача було накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вимоги ст.ст.222, 255 КУпАП та те, що відповідач обіймає посаду інспектора ДПС і має спеціальне звання прапорщика міліції, то він має право, як уповноважена на те посадова особа, складати протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ч.І ст. 122 КУпАП та розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч.І ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даючи правову оцінку фактам, викладеним позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що вони жодним чином не спростовують факт вчиненого ним правопорушення, оскільки це підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, який є належними та допустимим доказом. Також суд враховує те, що адміністративне стягнення було накладено уповноваженою на те особою. Позивач в свою чергу жодного належного та допустимого доказу правомірності своїх дій до суду не надав, встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки позов є необґрунтованим та недоведеним у судовому засіданні, постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17,26,41, 158-161, 163, 167,256 КАС України, суд-

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: Л. І. Селіщева