Справа № 2-а-6875/11
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №2-а-6875/11

01 червня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі:

головуючого Малишенко Т.О., при секретарі Прохоровій 0.0., сторони не явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною :заявою ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ в Чернігівській області, третя особа старший інспектор ДПС Чернігівського ВДК старший лейтенант міліції Дудко Руслан Григорович - про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови в адміністративній справі,

встановив:

Позивач звернувся до Славутицького міського суду, з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У позовній заяві посипається на те, що 11.03.2011 року відносно нього старшим інспектором ДПС Дудко Р.Г.було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 22 КУпАП, на підставі якого було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у сумі 300 гривень за порушення вимог п.12.9 «б» ПДР України перевищив швидкість руху на 23 км на годину, при обмеженій швидкості 30 км на годину. Вважає постанову та протокол .безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому було пред»яявлено дані на технічному пристрої «Сокіл», де були відсутні будь-які ознаки того, Що це була фіксація швидкості його автомобіля. Свою незгоду з інкримінованим порушенням відобразив у протоколі, але його пояснення працівником ДАІ не були взяті до уваги, тобто інспектором не було враховано всіх обставин справи, як того вимагає закон. За таких обставин просив визнати неправомірним рішення інспектора ДАІ про притягнення його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На розгляд справи позивач, не явився, подав заяву про проведення слухання справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Заперечень проти позову не подано. За таких обставин справу розглянуто при наявних матеріалах у відсутності відповідача і третьої особи.

Вивчивши матеріали даної справи, оглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно позивача, надавши належну оцінку дослідженим доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до постанови серії СВ1 №036487 від 11.03.2011 року ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і на нього було покладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень. Із змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1, 11.03.2011 року на автодорозі Чернігів-Пакуль- Славутич керував автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 53 км на годину при обмеженні 30 км на годину дорожнім знаком 3.29, 1.37 «Дорероботи». Швидкість вимірювалась приладом «Сокіл», чим порушив п.12.9 «б» ПДР, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ч. 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розміщення проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспорт засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановлення для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 12.9 «б» Правил дорожнього руху України визначено, що заборонено перевищувати максимальну швидкість зазначену в п.п.12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29,3.31.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження у справах адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема, з'ясувати: чи вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують обтяжують відповідальність чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати і обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні вищевказані вимоги закону при винесенні постанови інспектором ДАІ виконані не були, оскільки не було враховано ряд обставин які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядок, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом і адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речові- доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фіксації і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві згідно ст.69 КАСУ є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На час розгляду справи відповідачем не спростовано твердження позивача про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, доказів на підтвердження обґрунтованості винесеної відносно позивача постанови не надано. В пудовому засіданні судом оглянуто протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що факт скоєння позивачем, порушення зафіксовано вимірювальним приладом «Сокіл» проте, в судове засідання доказів не надано. За таких обставин суд прийшов до висновку, що докази з боку відповідачів відсутні і оскаржувана постанова не може вважатися правомірною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 161 КАС України, суд

постановив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправним рішення старшого інспектора ДПС Чернігівського ВДК старшого лейтенанта міліції Дудко Руслана Григоровича - про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії СВ1 №036487 по справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2011 року, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, і якою на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 300 гривень.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1, складу правопорушення.

Копію постанови направити сторонам для ознайомлення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Малишенко