Справа № 819/423/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Мандзій О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/908/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі № 819/423/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

07.03.2018р. позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.п.124, 129 «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590, згідно архівної довідки центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 21.09.2010 р. № 5/2778499 із включенням до складу заробітної плати з якої нараховується пенсія, частина заробітної плати, виплаченої у іноземній валюті.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

10.07.2015р. ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В листопаді 2017р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про обчислення пенсії із заробітної плати в іноземній валюті.

Проте, листом від 23.11.2017р. № 391/П-11 пенсійний орган відмовив ОСОБА_2 в задоволені заяви посилаючись на те, що на час роботи в Німецькій Демократичній Республіці чинним було Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р. В п.129 даного Положення передбачено, що під час визначення середньомісячного заробітку робітників і службовців, яких було направлено із РСР на роботу за кордон, враховувалось 100% заробітної плати, яку вони одержували до направлення за кордон, а непрацюючим до направлення за кордон 100% окладу, встановленого в СРСР за посадою, яку особа обіймала за кордоном, або за іншою аналогічною посадою. Частина заробітку в іноземній валюті, під час визначення заробітку для обчислення пенсії не враховується.

Пенсійний орган вважає, що під час обчислення розміру пенсії враховується лише та частина заробітку, яка була визначена в карбованцях. Частина заробітку, що виплачувалася в іноземній валюті, під час визначення заробітку для обчислення пенсії не враховуються.

Згідно з ч.1 ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.2 ст.40 зазначеного Закону у разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

ст.72 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64, 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до ст.73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України на загальних підставах.

З архівної довідки центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 21.09.2010 р. № 5/2778499 видно, що позивач в період з грудня 1983 р. - лютий 1986 працювала в інтернатурі медичного складу госпіталю на посаді лаборанта та отримувала заробітну плату в карбованцях та в іноземній валюті. При цьому, відрахування в соцстрах СРСР проведені повністю із всіх сум, довідка видана на підставі платіжних відомостей. (а.с. 11 ). Пенсійний орган при розрахунку пенсії не врахував позивачу частину заробітної плати яка виплачувалась в іноземній валюті.

Із змісту роз'яснення Зовнішекономбанку від 26.12.2001р. № 6962/620303 відповідно до раніше діючих нормативних документів поточні рахунки радянських працівників, які працювали за кордоном у Зовнішекономбанку до 1993р. велись у інвалютних карбованцях, з умовним визначенням валюти внеску. Зачислення на рахунок здійснювалось на підставі платіжних доручень організацій, які направляли співробітників на роботу за кордон, суми вказувались також у інвалютних карбованцях. Інвалютні карбованці використовувались тільки у безготівкових рахунках до 1993 р., інвалютні карбованці обмінювалися на радянські карбованці у відношенні 1:1.

ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачено, що іноземна валюта це валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу, платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях, кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами.

Як зазначено вище, за приписами статей 72 та 73 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за межами України для призначення (перерахунку) пенсії враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Тобто, головною умовою врахування заробітку для призначення (перерахування) пенсії є відрахування страхових внесків із цих сум.

При цьому слід зазначити, що механізм оплати праці спеціалістів (на час роботи позивача) регулювався Правилами про умови праці радянських робітників за кордоном, затвердженими Державним Комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25.12.1974р. за №365. Пункт 42 яких зазначав, що на соціальне страхування працівників установ СРСР за кордоном, які направлені з СРСР, а також прийнятих на роботу на місці на штатні посади з числа членів їх сімей, відповідні міністерства та відомства сплачують в СРСР у централізованому порядку страхові внески у відсотках, встановлених урядом СРСР від сум заробітної плати, виплачуваної названим працівникам в радянській та іноземній валютах.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки пенсійний орган як суб'єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законом та Конституцією України. При цьому, пенсійний орган не врахував, що заробітна плата яку отримувала позивач в іноземній валюті працюючи за кордоном, носила постійний характер та з цієї суми проводились відрахування на соціальне страхування працівників установ СРСР за кордоном.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі № 819/423/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 15.11.2018 року.