Справа № 0840/3141/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

14 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 0840/3141/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року (суддя суду 1 інстанції Садовий І.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 та вимог ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, за календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2016-2017 рр., а саме 5377,90 грн.), та вимог ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» шляхом підвищення пенсії на 122,25 % та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивач з 1999 року отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку, призначену на пільгових умовах по Списку №2, однак пілся отримання права на пенсію вона продовжувала працювати та сплачувати встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, на думку позивача, вона має право на призначення їй пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 з

урахуванням частини 2 статті 40 Закону №1058 застосовуючи показних середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки та з урахуванням статті 29 вказаного Закону зі збільшенням пенсії на 122,25% з 22.06.2018.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

В обґрунтування відзиву посилаєтьсяна те, що звертаючись у жовтні 1999 року до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач використав право первинного призначення пенсії.

Даний вид пенсії (пенсія за віком на пільгових умовах) не є іншим у розумінні статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому відсутні підстави для повторного призначення одного й того ж виду пенсії за одним і тим же Законом.

Оскільки позивач вже отримує пенсію за віком з 1999 року та не має права на повторне призначення одного й того ж виду пенсії, то відповідно відсутні пілстави для нарахування підвищення за більш пізній вихід на пенсію відповідно до статті 29 Закону №1058.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та з 10.11.1999 отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, яку призначено у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788). (а.с. 29)

З набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1050-ІV (далі - Закон № 1050-ІV) пенсію позивачу з 01.01.2004 було перераховано за нормами даного Закону, що підтверджується відповідним розпорядженням. (а.с.31)

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати та сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України, тому, за особистими заявами ОСОБА_1 проводилися перерахунки її пенсії по стажу та заробітку відповідно до ст. 42 Закону №1058 (розпорядження від 22.02.2007, 29.05.2013). (а.с. 32, 33)

22.06.2018 ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою від 22.06.2018 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за два роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, як передбачено ч.2 ст. 40 цього Закону. Крім того, у заяві позивач просила нарахувати їй підвищення відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону № 1058 -ІV за більш пізній вихід на пенсію. (а.с.14)

Листом №264/4-9 від 03.07.2018 управління Пенсійного фонду повідомлено позивача, що відсутні законні підстави для призначення їй пенсії за віком згідно ст.26, ч.2 ст. 40 Закону № 1050 -ІV у зв'язку з тим, що вона вже отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Підвищення розміру пенсії згідно ч. 1 ст. 29 Закону № 1058 -ІV призначається в тому разі, якщо особа вперше звернулася за призначенням пенсії за віком. (а.с.15-16)

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка діяла на час призначення позивачу пенсії, передбачено види державних пенсій:

а) трудові пенсії:

- за віком;

- по інвалідності;

- в разі втрати годувальника;

- за вислугу років.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Пунктом «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Також, положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено призначення пенсія за вислугу років.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсій за її вибором.

За правилами частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки позивачу вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, вказане унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, пенсія позивачу не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, оскільки статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24 квітня 2018 року у справі №185/1391/17 (провадження №К/9901/23073/18), від 12.06.2018 у справі №185/1730/17 (провадження №К/9901/10426/18), від 26.06.2018 у справі №332/211/17 (провадження №К/9901/23593/18).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 14.11.2018 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя Ю.В. Дурасова