Справа № 211/834/18(2-а/211/85/18)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

13 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 211/834/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року (головуючий суддя Ніколенко Д.М.)

у справі № 211/834/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції,

третя особа на стороні відповідача: інспектор №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ормоцадзе Ярослав Нодарович

про скасування постанови про адміністративне правопорушення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи на стороні відповідача - інспектора №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ормоцадзе Ярослава Нодаровича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №699553 від 12.10.2018 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та зняти з обліку порушників в інформаційній базі відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2017 о 08-15 годині, керуючи легковим автомобілем MITSUBISHI ASK, він був зупинений нарядом патрульної поліції в районі за перехрестям по вулиці Волгоградській вулиць Марійська і Володимира Великого в напрямку руху до 95-го кварталу. Інспектор звинуватив в порушенні правил проїзду перехрестя вулиць Володимира Великого та Упіта, які знаходяться від місця зупинки його авто понад один кілометр, на червоне світло світлофора о 08-12 годині. Позивач відразу ж надав пояснення, що перехрестя вказаних вулиць не проїжджав, на вулицю Володимира Великого заїхав з вулиці Філатова. При перегляді відеозапису позивач зрозумів, що перехрестя проїхало зовсім інше авто на червоний сигнал світлофора, адже саме в цей час він підібрав пасажира по вулиці Філатова і перед виїздом на проїжджу частину вулиці Володимира Великого і ніяк не міг знаходитися в цей час на перехресті вулиць Володимира Великого та Упіта в м. Кривому Розі, бо перебував в цей час на іншій вулиці. Крім того, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Відповідач позбавив його можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в повному обсязі та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем доведено законність прийнятого рішення, оскільки за результатами дослідження судом DVD-диску, встановлено, що о 08:12 автомобіль під керуванням позивача проїжджає перехрестя вулиць на червоний сигнал світлофора, в той час як іншим учасникам дорожнього руху протилежного напрямку, в тому числі й для авто поліцейських, загорівся вже зелений сигнал світлофора, своїми діями позивач створив загрозу безпеці дорожнього руху. З відео також встановлено, що інспектором зафіксовано сумісний з позивачем перегляд відеозапису правопорушення і після чого відбулося роз'яснення позивачу прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким позовні вимоги задовольнити.

Позивач наполягає на тому, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв. Відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення; прийнята постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, зокрема, в постанові відсутні дані про прізвище, ім'я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; відсутній відеозапис як додаток до постанови; у проміжках між зйомками були події залякування і введення в оману з боку поліції саме оцінки ситуації. Також відповідачем порушені вимоги ст.ст. 258, 276, 245, 268 КУпАП, та Закон України «Про доступ до публічної інформації», оскільки інспектор повинен був повідомити позивача про застосування відео зйомки з нагрудної бодікамери.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.11.2018.

Позивач (його представник), представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи означені особи повідомлені судом належним чином.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду - без змін, як таке, що прийнято з дотриманням норм права та обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для справи.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.313).

Відповідно до ст.311 КАС України апеляційний суд вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 12.10.2018 інспектором №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ормоцадзе Ярославом Нодаровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №699553, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП України (а.с.6).

Згідно вказаної постанови позивач - ОСОБА_1, 12 жовтня 2017 року о 08-12 годині, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI ASK, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць Володимира Великого та Упіта на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Означене правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ 00172, розгляд справи - на бодікамеру АЕ 00023.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність постанови серії БР №699553 від 12.10.2017.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься, зокрема, у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 122 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у інспектора патрульної поліції (третя особа в даній справі) як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ст.122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення.

Виходячи з встановлених обставин справи, апеляційний суд не погоджується з доводами позивача про порушення інспектором патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. В даному випадку дії третьої особи відповідали законодавчо встановленій процедурі розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з дотриманням вимог ст.ст. 222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV наведеної вище Інструкції № 1395, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими.

По суті прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення апеляційний суд також погоджується з судом першої інстанції.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП. Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до якої порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3(е) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Суть засвідченого в постанові серії БР №699553 від 12.10.2018 адміністративного правопорушення полягає у проїзді позивачем у м. Кривому Розі перехрестя вулиць Володимира Великого та Упіта на забороняючий червоний сигнал світлофора, що зафіксовано на боді-камеру АЕ 00172 (відео ). Процедура розгляду справи після зупинки автомобіля зафіксована боді-камерою інспектора АЕ 00023 (відео (1)).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Виходячи з наведеної норми, а також з огляду на приписи ст.251 КУпАП, апеляційний суд вважає, що застосовані в даному випадку технічні пристрої входять до переліку технічних засобів, відео з яких може бути належним доказом.

В результаті дослідження апеляційним судом наявних в матеріалах справи доказів, у том числі відео диску (а.с.44), вбачається, що відеозапис здійснено з нагрудної відеокамери інспектора управління патрульної поліції і даний відеозапис відображає факт скоєння позивачем 12.10.2017 о 08:12 адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, стосовно якого (правопорушення) позивачем інспектору патрульної поліції (третій особі) 12.10.2017 о 08:15 надані пояснення: «я прошу вибачення, пробач як ветерану, я ще не проснувся, думав, що проскочу», тобто позивач фактично підтвердив скоєння ним передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП правопорушення.

Отже, виходячи з вказаних обставин в їх сукупності, вбачається, що саме транспортний засіб позивача, яким він керував у вказаний в постанові день час та місці дійсно рухався на заборонений сигнал світлофору - червоний, в той час як іншим учасникам дорожнього руху протилежного напрямку, в тому числі й для авто поліцейських, загорівся вже зелений сигнал світлофора.

12.10.2017 о 08:16 зафіксовано сумісний з позивачем перегляд відеозапису правопорушення, а о 08:18 відбулося роз'яснення позивачу прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Інші докази, в тому числі, такі, що б однозначно вказували на відсутність порушення позивачем правил проїзду перехресть та проїзд на заборонний сигнал світлофора, позивачем не подано, в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що інспектор управління патрульної поліції (третя особа у даній справі) під час розгляду адміністративної справи щодо порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України та прийняття спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №699553 від 12.10.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. відсутні.

Викладені в апеляційній скарзі обставини не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини справи, ухвали рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування судового рішення та прийняття нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року у справі №211/834/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 13.11.2018, оскарженню не підлягає (ст.272 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко