Справа № 1340/4650/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4650/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, просив визнати незаконним використання у грудні 2017 року умовного розрахунку, який зафіксований у розпорядженні №140966 від 28.07.2016, та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести новий умовний розрахунок за ч.2 ст.27 Закону №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з додержанням норм абз.3 ч.2 ст.27, абз.1 ч.2 ст.42 цього Закону; визнати незаконним визначення за бажанням Управління ПФУ пенсії ОСОБА_1 за ч.1 ст.27 Закону №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області визначити за бажанням ОСОБА_1 його пенсію відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФ України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог ч.2 ст.27 Закону №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За зверненням ОСОБА_1 Управління ПФУ видало розпорядження №140966 від 04.12.2017, яке ґрунтується на умовному розрахунку, зафіксованому в розпорядженні №140966 від 28.07.2016. За даними вказаного розпорядження, всупереч бажання ОСОБА_1, Управління ПФУ за власним бажанням визначило пенсію за ч.1 ст.27 Закону №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 1137,06грн. з доплатою 235,94грн. до прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність - 1373,00грн. При цьому, у розрахунку від 28.07.2016 вказано, що у разі визначення пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058-IV, розмір пенсії позивача зменшиться до 823,29грн. Позивач вважає незаконним використання в грудні 2017 умовного розрахунку, який зафіксований в розпорядженні №140966 від 28.07.2016, а також незаконним визначення розміру пенсії відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV всупереч бажання застрахованої особи ОСОБА_1 щодо визначення пенсії за ч.2 ст.27 Закону №1058-IV навіть у разі, коли при застосуванні «двоскладової формули» розмір пенсії зменшиться.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.11.2018 за вх. № 35136 від відповідача надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 16.10.2018 про відкриття провадження у справі в частині надання документів.

05.11.2018 року на адресу Львівського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, у якому відповідач у справі зазначив, що позовні вимоги вже були предметом розгляду у судових інстанціях неодноразово, зокрема, у справах № 456/2347/16-а та № 456/3804/17, за результатами розгляду яких позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідач вважає, що оскільки за результатами розрахунку пенсії ОСОБА_1 за ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) (за двома складовими) розмір пенсії позивача зменшується, розрахунок його пенсії за ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV є правомірним. При цьому, умовний розрахунок пенсії за ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV проведено відповідно до вимог чинного законодавства України. Враховуючи наведене, відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд на підставі позовної заяви, відзиву на позовну заяву та поданих сторонами письмових доказів, встановив таке.

ОСОБА_1 19.05.2016 звернувся до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком, частину розміру якої за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004, просив визначити відповідно до раніше діючого законодавства.

Розпорядженням № 140966 позивачу призначено пенсію за віком в розмірі 1137,06 грн та доплату до пенсії в розмірі 235,94 грн.

01.12.2017 відповідачем проведено масовий перерахунок пенсій, у тому числі ОСОБА_1, що відображено в розпорядженні № 140966 від 04.12.2017. Згідно з проведеним перерахунком, розмір пенсії позивача становить 1373,00 грн. Такий перерахунок проведено на виконання вимог ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV, з врахуванням розпорядження № 140966 від 28.07.2016, де відображено умовний розрахунок пенсії позивача на підставі ч. 2 ст. 27 Закону №1058-IV, згідно з яким розмір пенсії позивача становив би в такому разі 823,29 грн.

Не погодившись з перерахунком пенсії на підставі ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV, та не погоджуючись з умовним розрахунком пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, відображеним в розпорядженні № 140966 від 28.07.2016, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (Закон № 1058-IV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до вимог ч.1 ст.27 Закону №1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

За вимогами ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.

При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 40 Закону № 1058-IV, для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Статтею 19 Закону № 1788-ХІІ (в редакції, чинній до 01.01.2004) передбачено, що пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом «а» статті 13 і статтею 14 цього Закону, за кожний рік роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризового стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі не нижче межі малозабезпеченості.

Мінімальний розмір пенсії за віком підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених пунктом «а» статті 13 і статтею 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до цієї статті, не може перевищувати 75 відсотків заробітку, за винятком мінімальних пенсій, підвищених за роки роботи понад 25 років у чоловіків і 20 у жінок, а працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом «а» статті 13 і статтею 14 цього Закону, - 85 відсотків заробітку.

З метою коригування рівнів пенсій, призначених до введення в дію цього Закону, провадиться їх перерахунок виходячи з рівня заробітної плати відповідних категорій працівників за станом на 1 січня 1992 року.

Станом на 31.12.2003 максимальний розмір пенсії за віком відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 № 544 становив 150,00 гривень (три мінімальних розміри пенсії за віком 50,00 грн х 3), тому розмір частини пенсії за страховий стаж, набутий до 1 січня 2004 року, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1783 (зі змінами), становить 168,00 гривень (150,00 грн x 1,12).

Статтею 65 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній до 01.01.2004) передбачено, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Позивач не погоджується з проведеним відповідачем умовним розрахунком його пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, відображеним у розпорядженні № 140966 від 29.07.2016.

Матеріалами справи підтверджується, що усі розрахунки, проведені відповідачем на підставі заяви позивача, зафіксовані у розпорядженні № 140966 від 29.07.2016 «умовний розрахунок». Пенсія позивача розраховувалась відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV. З врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1783 від 20.11.2003, розмір пенсії позивача за першою складовою склав 168,00 грн. (150,00 грн. х 12% + 150,00 грн. = 168, 00 грн.). Розмір пенсії за другою складовою визначався з урахуванням наявного стажу та розміру прожиткового мінімуму. За двома складовими загальний розмір пенсії за віком склав 823,29 грн. (168,00 грн. +655,29 грн. = 823,29 грн.).

З наведено вище розрахунку слідує, що якщо розраховувати пенсію позивача відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV та відповідно до Закону № 1788-ХІІ, розмір пенсії позивача складатиме 823,29 грн.

В той же час, якщо розраховувати розмір пенсії згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV, то такий визначається з урахуванням наявного стажу та розміру прожиткового мінімуму і становитиме 1373,00 грн.

Відтак, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що визначення розміру пенсії за ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV зменшує розмір пенсії позивача, а саме з 1373,00 грн. на 823,29 грн.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Таким чином, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

З 1 грудня 2017 згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» - з 1 грудня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у розмірі 1373,00грн.

Таким чином, відповідач правомірно призначив та виплачує позивачу мінімальний розмір пенсії у разі зміни прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, який затверджується Законом України «Про Державний бюджет України».

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2017 у справі № 456/2347/16-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017, яка набрала законної сили у встановленому законом порядку, вже була надана оцінка правильності розрахунку пенсії позивача відповідно до ч. 1 ст. 27 № 1058-IV. Крім цього, оцінка правильності проведення умовного розрахунку пенсії позивача відповідно до ч. 2 ст. 27 №1058-IV, відображеного в розпорядженні № 140966 від 28.07.2016, надана у рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.02.2018 у справі № 456/3804/17, залишеному буз змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018.

Відтак, в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі системного аналізу норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до ухвали суду від 16.10.2018, судові витрати розподілу не підлягають

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 16.11.2018 року.

Суддя Качур Р.П.