Справа № 821/969/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/969/18

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у справі за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання дій протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року Управління МВС України в Херсонській області (надалі - позивач, МВС) звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (надалі - відповідач, ДФС), в якому просило:

- визнати протиправними дії ДФС щодо нарахування несплаченої суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та внесення 29.02.2016 року до інформаційної системи органів доходів і зборів заборгованості позивача в сумі 1733,67 грн.;

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.05.2018 року №Ю-7179-17, винесену на підставі вказаних дій.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що спірну вимогу прийнято відповідачем без достатніх для цього підстав, оскільки позивачем своєчасно та в повному обсязі обчислено, нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Також позивач зазначив, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ДФС було порушено термінів її формування.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною та скасувано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.05.2018 року №Ю-7179-17. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, ДФС подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що МВС перебуває на обліку в ДФС як платник податків та єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

04.12.2015 року позивач звернувся до ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області з проханням проведення перевірки у зв'язку з прийняттям рішення щодо припинення діяльності МВС.

У період з 17.02.2016 року по 19.02.2016 року на підставі направлень від 17.02.2016 року №21/21-03-22-02 та №20/21-03-17-06 проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 19.02.2016 року.

Згідно висновків, викладених у довідці від 22.02.2016 року №1/21-03-22-02/08592322, перевіркою пунктів №1-16 плану перевірки порушень не виявлено.

14.03.2018 року ДФС було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-7179-17 на суму 1733,67 грн. на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску, облікових даних з інформаційної системи ДФС та довідки від 22.02.2016 року №1/21-03-22-02/08592322, яка складена за результатами позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 19.02.2016 року.

Вказану вимогу було отримано Ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області 28.03.2018 року та оскаржено в адміністративному порядку.

Рішенням ДФС України від 03.05.2018 року №7509/5/99-99-11-02-02-25, прийнятим за результатами розгляду скарги щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2018 року, встановлено факт її невідповідності п.п.3, 4 розд.6 Інструкції №449, а саме порушення термінів її формування, у зв'язку з чим вимогу скасовано. Водночас зазначено, що дане порушення не скасовує суми недоїмки по суті та зобов'язано контролюючий орган винести нову вимогу.

05.05.2018 року відповідачем прийнято нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-7179-17 на суму 1733,67 грн., яку отримано позивачем 11.05.2018 року та на оскарження якої подано даний адміністративний позов.

Саме ця вимога є предметом оскарження у даній справі.

Задовольняючи позов в частині скасування спірної вимоги від 05.05.2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що ця вимога була винесена з тих же підстав, що й вимога від 14.03.2018 року та з аналогічними порушеннями строків її формування та надіслання позивачу, встановлених п.3 розд.VI Інструкції №449, а тому відповідачем порушено строки формування спірної податкової вимоги про сплату боргу, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню як така, що прийнята всупереч приписам законодавства як чинного на час виникнення у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску, так і чинного на час її винесення.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги стосовно дій відповідача щодо нарахування несплаченої суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та внесення 29.02.2016 року до інформаційної системи органів доходів і зборів заборгованості позивача в сумі 1733,67 грн., суд першої інстанції виходи з того, що наявні в цій системі облікові дані про наявність у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 1733,67 грн., були сформовані інформаційною системою контролюючого органу автоматично та без втручання в облік його посадових осіб.

Відповідно до ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає апеляційному перегляду лише в частині скасування спірної податкової вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.05.2018 року №Ю-7179-17.

В апеляційній скарзі ДФС зазначає, що спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) було сформовано у зв'язку з тим, що згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 29.02.2016 року заборгованість позивача становила 1733,67 грн., що було встановлено судом першої інстанції, однак суд першої інстанції скасував спірну податкову вимогу з формальних підстав, а саме за не своєчасне формування вказаної вимоги.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з наведеними судом першої інстанції підставами для скасування спірної вимоги з огляду на наступне.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 07.05.2015 року за №508/26953 (надалі - Інструкція №449).

Так, пункт 3 розділу VI Інструкції №449 (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки)) передбачає наступні випадки для надіслання органами доходів і зборів платникам вимоги про сплату боргу (недоїмки):

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

При цьому, в залежності від підстав для винесення вимоги відрізняються і строки для їх направлення платникам.

Зокрема, якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів, то в цьому випадку орган доходів і зборів приймає вимогу про сплату боргу (недоїмки) протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення (абз.5 пунктом 3 розділу VI Інструкції №449).

Саме недотримання цього терміну і стало підставою для скасування рішенням ДФС України вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2018 року.

Оскільки скасування вимоги від 14.03.2018 року, яка була винесена з порушення терміну, жодним чином не скасувало наявної в інформаційній системі органів доходів і зборів заборгованості позивача з ЄСВ на суму 1733,67 грн., то ДФС України вказало на необхідність винесення нової податкової вимоги на цю суму, але вже з іншої підстави, яка передбачена в абзаці 4 пункту 3 розділу VI Інструкції №449, а саме - платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Саме на цій підставі і була винесена спірна податкова вимога від 05.05.2018 року, оскільки на кінець календарного місяця за позивачем обліковувалась недоїмка на суму 1733,67 грн..

При цьому спірна вимога від 05.05.2018 року була винесена та направлена з дотримання терміну, визначеного в абзацах 7 та 8 пункту 3 розділу VI Інструкції № 449, які передбачають наступне:

«У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій)».

Отже, висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем строку винесення спірної вимоги від 05.05.2018 року є помилковим.

В той же час, колегія суддів вважає, що спірна податкова вимога підлягає скасуванню, оскільки наведені відповідачем підстави для нарахування недоїмки на суму 1733,67 грн. були спростовані позивачем належними доказами, що було залишено судом першої інстанції поза увагою.

Так, доводячи факт існування у позивача недоїмки на суму 1733,67 грн., відповідач визначив наступні обґрунтування її виникнення.

Згідно картки особового рахунку платника податків з єдиного соціального внеску станом на 11.12.2018 р. переплата позивача за даним видом збору становила 72503,09 грн., в тому числі за рахунок зарахувань відповідно до платіжних доручень від 27.11.2015 року №№ 3247, 3248, 3257, 3258, 3260, 3262, від 10.12.2015 року №3400, №3403.

17.12.2015 року позивачем подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за листопад 2015 року №, яким нараховано єдиний соціальний внесок в сумі 69171,93 грн.

Так, станом на 21.12.2015 року залишок переплати склав 3331,16 грн., заборгованість відсутня.

13.01.2016 року позивачем подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за грудень 2015 року № згідно якого нараховано внесок в сумі 5064,83 грн.

За рахунок наявної переплати в сумі 3331,16 грн. заборгованість позивача за грудень 2015 року склала 1733,67 грн..

З цими обґрунтуваннями наявності недоїмки на суму 1733,67 грн. фактично погодився і суд першої інстанції.

В той же час, позивач у позовній заві і представники позивача в ході розгляду справи звертали увагу на той факт, що ними в повному об'ємі були оплачені самостійно визначені зобов'язання з ЄВС в звіті від 17.12.2015р. № за листопад 2015 року на суму 69171,93 грн., та в звіті від 13.01.2016р. № за грудень 2015 року на суму 5064,83 грн..

Факт оплати зобов'язань за листопад 2015 року на суму 69171,93 грн. підтверджується платіжними дорученнями №3258 від 27.11.2015 року на суму 60338,62 грн., №3248 від 27.11.2015 року на суму 39,28 грн.,№3247 від 27.11.2015 року на суму 233,76 грн., №3260 від 27.11.2015р. на суму 581,60 грн., №3257 від 27.11.2015р. на суму 7943,70 грн. та №3262 від 27.11.2015р. на суму 35,04 грн. (а.с.149-154).

Факт оплати зобов'язань за грудень 2015 року на суму 5064,83 грн. підтверджується платіжними дорученнями від 10.12.2015. №3400 на суму 4365,72 грн. та №3403 на суму 699,09 грн. (а.с.128-129).

При цьому, не заперечуючи проти факту сплати позивачем сум ЄСВ за вказаними платіжними дорученнями, відповідач в той же час не навів суду будь-яких переконливих доводів на підтвердження факту виникнення у позивача недоїмки за грудень 2015 року на суму 1733,67 грн..

Також слід зазначити, що факт відсутності у позивача недоїмки з ЄСВ на суму 1733,67 грн. у попередніх періодах, тобто до листопада 2015 року, підтверджується Довідкою від 22.02.2016 року №1/21-03-22-02/08592322 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 19.02.2016 року» з розділу 3.4 якої слідує, що у відповідача відсутня недоїмка з ЄСВ за перевірений період.

Отже, наведені відповідачем обґрунтування виникнення у позивача недоїмки на суму 1733,67 грн. свого підтвердження не знайшли та були спростовані наданими позивачем доказами.

Суд першої інстанції ці обставини залишив поза увагою, не надавши їм належної правої оцінки.

Оскільки суд першої інстанції прийняв вірне по суті рішення але з помилковим застосуванням норм матеріального права та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, то відповідно до ст.317 КАС України рішення суду про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.05.2018 року №Ю-7179-17 підлягає зміні в частині підстав для задоволення цієї позовної вимоги, а в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року в частині задоволення позовної вимоги про скасування податкової вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про сплату боргу (недоїмки) від 05 травня 2018 року №Ю-7179-17 - змінити в частині підстав для задоволення цієї позовної вимог.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 16 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.