Справа № 423/3341/17
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 423/3341/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі: Шопіній А.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідча: Агурбаша О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України про визнання неправомірним рішення про застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Первомайська ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, відповідач) про визнання неправомірним рішення про застосування фінансових санкцій.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 17.08.2015 відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Важає дії відповідача щодо винесення рішення про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. протиправними, а вказане рішення таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Посилається порядок застосування фінансових санкцій, передбачений статтею 17 Закону України «Про державне регулювання вирбництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та зазначає, що фінансові санкції застосовуються за відповідні порушення лише до суб'єктів господарювання.

19 травня 2015 року відносно позивача працівниками ДФС ОДПІ м. Сєвєродонецьк складений протокол про адміністративне правопорушення АА № 545801, згідно якого 15.05.2015 об 11-00 год. встановлено факт зберігання та реалізації ОСОБА_1 тютюнових виробів без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП у вигляді адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 850 грн з конфіскацією тютюнових виробів.

Також зазначає, що на час скоєння адміністративного правопорушення, позивач не була заєстрована як фізична особа-підприємець, тому не була суб'єктом господарювання. 14.10.2014 позивачем за власним бажанням припинено підприємницьку діяльність, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У зв'язку з наведеним просить суд:

-визнати протиправними дії Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України щодо винесення рішення про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок;

-визнати протиправним та скасувати рішення Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечува проти задоволення позовних вимог, підтримав пояснення, викладені у відзиві на адміністративний позов (арк. спр. 31-33).

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

-ухвалою суду від 16.10.2018 матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України про визнання неправомірним рішення про застосування фінансових санкцій прийнято до провадження Луганського окружного адміністративного суду.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України(далі КАС України), судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 була фізичною особою-підприємцем та 14.10.2014 припинено підприємницьку діяльність фізичною особою-підприємцем на підставі власного рішення, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 5000610 (арк.спр. 139-142).

Також судом встановлено, що 19.05.2015 співробітниками оперативного управління Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області встановлено факт зберігання та реалізації тютюнових виробів населенню населенню за готівку у кіоску «Караван», розташованого за адресою: Луганська область, м. Попасна, вул. Артемівська, 73а, громадянкою ОСОБА_1 без документів про державну реєстрацію, як суб'єкта господарювання, про що складено протокол про адмінінстративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП (арк. спр. 13).

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 24.06.2015 у справі № 423/528/15-п ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. з конфіскацією тютюнових виробів загальною кількістю 503 пачки, які знаходяться на зберіганні в оперативному управлінні Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Вілесова, 1 «А» (арк. спр. 14).

Вказаний факт позивачем та представником відповідача в ході розгляду справи не заперечувався, доказів отримання відповідної ліцензії ОСОБА_1 станом на час проведеної перевірки та складання вказаного вище протоколу про адміністративного правопорушення позивачем не надано.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підставі вказаного порушення прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок (арк. спр. 8-9).

Розглянувши справу в межах позовних вимог, суд прийшов до висновку про те, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI у редакції на час виникнених правовідносин (далі ПК України), Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95 зі змінами на час спірних правовідносин (далі Закон №481/95).

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до приписів пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 кодексу.

Згідно п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням субєктами господарювання установлених законодавством обовязкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Згідно частини другої статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Пунктом другим частиною другою статті 55 Господарського кодексу України визначено, що суб'єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95 (далі - Закон № 481/95) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) закріплено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Імпорт тютюнової сировини може здійснюватися лише: суб'єктами господарювання, які мають ліцензію на право виробництва тютюнових виробів.

Приписами частини першої статті 17 Закону № 481/95 визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом),- 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З аналізу наведених норм слідує, що суб'єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Підприємництво-це, зокрема, безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності, що набувають або позбавляються статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію/припинення реєстрації підприємницької діяльності цією фізичною особою, та лише до суб'єктів господарювання можуть застосовуватися фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95.

Тобто, фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95 можуть бути застосовані лише до суб'єктів господарювання, відомості про реєстрацію яких внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, та лише після внесення вказаних відомостей до реєстру, фізична особа набуває статусу підприємця (фізичної особи-підприємця).

Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 припинено за власним рішенням позивача, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань від 14.10.2014, тому з 14.10.2014 ФОП ОСОБА_1 позбавлена статусу фізичної особи-підприємця та на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення не є суб'єктом господарювання, а відтак до позивача не можуть бути застосовані фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95.

Щодо форми оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 17 Закону № 481) визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Приписи статті 17 Закону № 481 не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яка регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790. Зокрема, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом із тим відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовується в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (абзаци 1-4 пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України).

Зазначена норма чітко встановлює, що у разі, коли контролюючий орган діє на підставі статті 54 Податкового кодексу України (тобто, коли він зобов'язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

Отже, з 01 січня 2011 року (від часу набрання чинності Податковим кодексом України) у контролюючих органів в розумінні Податкового кодексу України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені податкові зобов'язання.

Незважаючи на окремі дефекти форми податкового повідомлення-рішення контролюючого органу з визначення грошових зобов'язань за фінансовими санкціями за порушення законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на такі повідомлення-рішення поширюється дія норм Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання протиправними дій Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України щодо винесення рішення про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок та визнання протиправним та скасування рішення Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом судовий збір сплачено та за наслідками розгляду справи позовні вимоги задоволені, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС у Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в дохід Державного бюджету України у розмірі 640,00 грн. згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-250, 255,295, пунктом 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ід.номер: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України (ід. код юридичної особи: 38817895, місцезнаходження юридичної особи: 93300, Луганська область, Попаснянський район, місто Попасна, вулиця Менжинського, будинок 2-Б) про визнання неправомірним рішення про застосування фінансових санкцій - задовольнити.

Визнати протиправними дії Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України щодо винесення рішення про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок.

Визнати протиправним та скасувати рішення Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 17.08.2015 № 120005/1226 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України (ід. код юридичної особи: 38817895, місцезнаходження юридичної особи: 93300, Луганська область, Попаснянський район, місто Попасна, вулиця Менжинського, будинок 2-Б) на користь ОСОБА_1 (ід.номер: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) у рахунок відшкодування судових витрат 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 16 листопада 2018 року.

Суддя Є.О. Кисельова