Справа № 440/3618/18
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3618/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3618/18 за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2018 року Головне управління ДФС у Полтавській області (надалі - позивач, ГУ ДФС у Полтавській області) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач, ФОП ОСОБА_1В.) , в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10 786,81 грн.

Мотивуючи свої вимоги позивач вказує на обставини, відповідно до яких відповідач має непогашений податковий борг, який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобовязань по єдиному податку з фізичних осіб. У зв'язку з цим просить стягнути даний борг у судовому порядку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. 19.11.2018 до суду повернувся конверт з повідомленням про розгляд справи з відміткою засобу поштового зв'язку "за закінченням встановленого терміну зберігання".

На підставі частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин суд визнав за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа - підприємець 16.05.2001 (а.с. 8) та перебуває на обліку у ДПІ у м. Полтаві, є платником єдиного податку з фізичних осіб третьої групи.

За приписами пункту 293.3 статті 293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі:

1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом;

2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Відповідно до абзацу другого пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України).

Згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 9) за відповідачем числиться податковий борг по єдиному податку фізичної особи - підприємця в розмірі 10 786,81 грн, який виник за наступних обставин.

Позивачем подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію з єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І квартал 2018 року № 34830107 від 04.06.2018, згідно з якою платником самостійно визначено суму грошового зобовязання з єдиного податку, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 10 896,45 грн (а.с. 10).

На даний момент за даною податковою декларацією обліковується заборгованість у розмірі 9808,70 грн (частково погашено за рахунок переплати у розмірі 1087,75 грн).

Також ФОП ОСОБА_1 подав до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію з єдиного податку - фізичної особи-підприємця №40309486 від 23.07.2018 за півріччя 2018 року, згідно з якою платник самостійно визначив суму грошового зобов'язання з єдиного податку, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 978,11 грн (а.с. 11).

Станом на момент звернення до суду з даним позовом за даною податковою декларацією числиться заборгованість у розмірі 978,11 грн.

Відповідно до пункту 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

З урахуванням факту наявності загальної заборгованості в розмірі 10 786,81 грн, яка не сплачена боржником у добровільному порядку у строк встановлений законом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з положенням статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

З матеріалів справи суд встановив, що на виконання вищезазначених норм ГУ ДФС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 22.06.2018 №19874-17 на загальну суму податкового боргу, яка станом на 21.06.2018 становить 10 786,81 грн. Вимога направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, однак повернулася як не вручена з відміткою "за закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с. 12).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

Відповідно до відомостей витягу з інтегрованої картки платника єдиного податку з фізичних осіб податковий борг не переривався та станом на момент розгляду справи становить 10 786,81 грн (а.с.13).

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, РНОКПП НОМЕР_1) суму коштів за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10 786 (десять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн 81 коп. на розрахунковий рахунок №6002, код бюджетної класифікації платежу 18050400, одержувач: УК у м. Полтаві /м.Полтава/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) 38019510, банк одержувача: казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2