Справа № 803/964/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Волдінер Ф.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1232/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представник апелянта: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 803/964/18 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

31.05.2018р. позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ( неперерахування ) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне перерахування ) єдиного внеску № від 13.12.2017 р.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06.08.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Представник апелянта ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

13.12.2017р. відповідач Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» прийняв рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Даним рішенням до позивача ОСОБА_4 застосовано штраф у розмірі - 2241,52 грн. та нараховано пеню у розмірі - 302,41 грн. за несплату ( неперерахування ) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне перерахування ) єдиного внеску за період з 21.07.2017 р. - 06.10.2017 р. ( а.с. 8 )

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування» позивач ОСОБА_4 як фізична особа-підприємець є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Єдиний внесок, згідно ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, в тому числі в натуральній формі, що визначається відповідно до Закону України «Про оплату праці» та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт ( надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

В п.1 ч. 10 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що у разі перевищення сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, сум платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Із змісту ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» видно, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку та розмірах, визначених цією статтею.

Як видно із матеріалів справи, позивачем самостійно обчислено та сплачено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в період 21.07-06.2017 р., що підтверджується:

- платіжне дорученнями № 441 від 21.08.2017р. - сплачено єдиний внесок із заробітної плати за липень 2017 р. в розмірі - 3725,26 грн.,

- платіжне доручення № 456 від 19.09.2017р. - сплачено єдиний внесок із заробітної плати за серпень 2017 р. в розмірі - 4825,10 грн.

- платіжне доручення № 464 від 22.09.2017р. - сплачено єдиний внесок із заробітної плати за серпень 2017 р. в розмірі - 641 грн. в тому числі 58,10 грн. штраф 10 % від донарахованого єдиного внеску за несвоєчасну сплату.

- платіжне доручення № 479 від 19.10.2017р. - сплачено єдиний внесок із заробітної плати за вересень 2017 р. в розмірі - 2188,68 грн.

- платіжне доручення № 493 від 20.11.2017р. - сплачено єдиний внесок із заробітної плати за жовтень 2017 р. в розмірі - 2188,68 грн.

Єдиний внесок сплатила ОСОБА_4 шляхом перерахування коштів із власного рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» на рахунок Луцької ОДПІ № 0318 ГУ ДКС у Волинській області. При сплаті єдиного внеску у даних платіжних дорученнях, у реквізиті «Призначення платежу» позивач вказав, що це оплата єдиного внеску із заробітної плати за конкретний місяць відповідного року.

В п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Відповідно до п.11 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, у разі якщо останній день строків сплати єдиного внеску, зазначених у цій Інструкції, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків сплати єдиного внеску вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Колегія суддів дійшла висновків, що позивач в період за липень-жовтень 2017 р. сплатила суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у строк та розміри визначеними чинним законодавством в зв'язку з чим відсутні правові підстави для застосування податковим органом штрафних санкцій та пені.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову оскільки, податковий орган як суб'єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законними, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 803/964/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 15.11.2018 року.