Справа № 826/1752/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 листопада 2018 року № 826/1752/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна"
доДержавної фіскальної служби України Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві Державної казначейської служби України
за участю третьої особи на стороні відповідачів Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1), Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач 2), Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 3), Державної казначейської служби України (далі - відповідач 4) в якому просить:

- визнати протиправними дії ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 31.07.2017 року №295/26-56-12-01-15 за формою 6-РПДВ юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна";

- скасувати Рішення ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 31.07.2017 року №295/26-56-12-01-15 за формою 6-РПДВ;

- зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 19 209,00 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна";

- зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві надати необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" Державній казначейській службі України для відновлення рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" у строк, передбачений законодавством;

- зобов'язати ДКС України відновити рахунок в ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" СЕА та повідомити належним чином ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" у строк, передбачений законодавством;

- визнати протиправною бездіяльність ДФС України, яка виразилась у незабезпеченні автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (надалі по тексту - "СЕА") суми від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 649 670,68 грн., що виникла в інтегрованій картці платника податків з податку на додану вартість за рахунок:

- надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (276 636,00 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати;

- податкового повідомлення-рішення форми "В2" № від 19.08.2009 (1 373 034,68 грн.);

- зобов'язати ДФС України відновити в інтегрованій картці платника податків з податку на додану вартість суму від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 649 670,68 грн., збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту - "ЄРПН") на величину від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 649 670,68 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов'язати ГУ ДФС у м. Києві погодити заяву ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" від 03.10.2017 №07 про повернення з бюджету надмірно сплачених сум податків та направити заяву ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" від 03.10.2017 №07 про повернення з бюджету надмірно сплачених сум податків та надати до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві з відміткою про погодження;

- зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві по заяві ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" від 03.10.2017 №07 про повернення з бюджету надмірно сплачених сум податків скласти та надати до ГУ ДКСУ у м. Києві подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету по ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна": земельний податок на суму 155 886,27 грн., податок на нерухоме майно з юридичної особи (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами) на суму 42 575,04 грн., податок на додану вартість на суму 430 224,00 грн., всього - 628 685,31 грн;

- встановити судовий контроль за виконанням відповідачами судового рішення в адміністративній справі;

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 31.07.2017 року ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення №295/26-56-12-01-15 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" у зв'язку з тим, що платник подає податкові декларації з ПДВ, що свідчить про відсутність оподатковуваних поставок за період з травня 2017 року по червень 2017 року та не подано податкову звітність з ПДВ за період з липня 2016 року по квітень 2017 року.

Проте, позивач не погоджується з такими висновками відповідача 3, оскільки діяльність ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" призупинена всупереч його волі, це не є самостійним рішенням Товариства.

Позивач зауважує, що ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" здійснює всі передбачені законом заходи для відновлення свого права та відповідно для продовження господарської діяльності у звичному режимі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представники відповідача 1, 2 та 3 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; відзиву або письмових пояснень до позову не надали.

Представником відповідача 4, подано письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого Державної казначейської служби України, проти позову заперечує в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позов, посилаючись на те що заявлена вимога до Казначейства є безпідставною та необґрунтованою.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини не прибуття до суду не повідомив.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2005 року відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за номером запису 0011529 зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю "Ройланс-Україна" з ідентифікаційним кодом ().

В подальшому у встановленому законодавством порядку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ройланс-Україна" змінило найменування на Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна", що підтверджується Протоколом №1 Загальних зборів учасників Товариства про зміну найменування.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" зареєстроване за адресою: 04071, місто Київ, Подільський район, вулиця Воздвиженська, будинок 56.

Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 31.07.2017 за №295/26-56-12-01-15 прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" ().

Зі змісту оскаржуваного рішення ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, підставою для прийняття вказаного рішення зазначено: платник ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" подає податкові декларації з ПДВ за період з травня 2017 року по червень 2017 року, та не подає до ДПІ податкові декларації з ПДВ за період з липня 2016 року по квітень 2017 року, що підтверджено довідкою від 31.07.2017 року №295/26-56-12-01-16.

Відповідно до пункту 2 спірного рішення ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" подає податкові декларації з податку на додану вартість за період з травня 2017 року по червень 2017 року, з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та не подає до ДПІ податкові декларації з ПДВ за період з липня 2016 року по квітень 2017 року та має останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,00 грн.

У висновку рішення зазначено, що зазначені обставини стали підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" відповідно до п.п. "г" п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України.

Як повідомив позивач, що заходи досудового врегулювання (адміністративне оскарження в органах ДФС), які згідно з нормами податкового законодавства є необов'язковими, щодо рішення ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у місті Києві від 31.07.2017 за №295/26-56-12-01-15 за формою 6-РПДВ - не проводились.

Не погоджуючись із рішеннями податкових органів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд застосовує наступні норми права.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (тут і далі ПК України, у редакції, чинній на час формування та надіслання податкової накладної на реєстрацію) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1 статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують функції щодо контролю за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України з метою виконання своїх функцій контролюючі органі мають право отримувати від платників інформацію щодо здійснення господарської діяльності, одержувати від суб'єктів господарювання і державних органів та установ первинні документи, користуватися інформаційними базами даних, запитувати та вивчати відомості, статистичну та іншу звітність, проводити аналіз управління ризиками тощо.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Імперативний характер наведеної норми означає, що контролюючий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених п.49.3 ст. 49 Податкового кодексу України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Практична реалізація процедури прийняття податкової декларації визначається п.п.49.8 та 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України.

Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України, під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України. У такому разі, на підставі п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з п. 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Підпунктом г п. 184.1 ст.184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація платником податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1130 від 14.11.2014 року (далі - Положення №1130), яке розроблене відповідно до розділів I, II, V, XIV, XVIII Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.

Відповідно до п.5.1 Положення №1130 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо, зокрема, особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Пунктом 5.2 Положення №1130 передбачено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до п. 5.5 Положення №1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав. Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

За наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства (п. 5.6 Положення №1130).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення №295/26-56-12-01-15 від 31.07.2017 року прийняте з підстав того, що платник подає податкові декларації з податку на додану вартість за період з травня 2017 року по червень 2017 року, з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та не подає до ДПІ податкові декларації з ПДВ за період з липня 2016 року по квітень 2017 року та має останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,00 грн.

Водночас, аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України має прийматися за наявності відповідних підтверджуючих документів та з врахуванням аналізу податкових декларацій платника податку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВАС України №К/800/19768/14 від 11.05.2016 року.

Відповідачем не надано до суду, зокрема, довідки про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

Також, представником податкового органу не підтверджено результатами перевірки висновки про те, що відображені позивачем в податкових деклараціях обсяги оподатковуваних господарських операцій складають 0,00 грн. Крім того, контролюючим органом не здійснено аналізу податкової звітності та первинних документів.

Водночас, в матеріалах справи наявний витяг щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ №25364569.

В матеріалах справи також міститься витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку№25364572, отриманого на запит позивача від 25.01.2018 №25364572, згідно якого рахунок ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" в ССЕА №8958, відкритий ДКС України, та станом на 25.01.2018 року рахунок позивача в СЕА не закритий.

Враховуючи зазначені обставини, суд не може вважати обґрунтованими рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 31.07.2017 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна", а тому вони підлягають скасуванню.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено наявність правових підстав для анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, а тому рішення ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 31.07.2017 року №292/26-56-12-01-15 за формою 6-РПДВ є протиправним та підлягає скасуванню, а тому суд вважає наступні позовні вимоги є похідними та підлягають задоволенню, а саме: зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 19 209,00 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна"; зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві надати необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" Державній казначейській службі України для відновлення рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" у строк, передбачений законодавством; зобов'язати ДКС України відновити рахунок в ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" СЕА та повідомити належним чином ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" у строк, передбачений законодавством; зобов'язати ДФС України відновити в інтегрованій картці платника податків з податку на додану вартість суму від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 649 670,68 грн.

Щодо заявленої позовної вимоги про збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Позивач звернувся із листом від 28.11.2017 №08 "Щодо приведення тану обліку платника ПДВ та адміністрування ПДВ у відповідність до норм Податкового кодексу України" до Державної фіскальної служби України, ГУ ДФС у м .Києві та ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

На запитувану інформацію позивачем, відповідь надано лише ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.12.2017 № 4437/10/26-56-12-01-23, відповідно до якої було запропоновано позивачу по питанню поверненню коштів звернутися до ГУ ДФС у м. Києві по питанню поверненню коштів та жодних дій податковим органом вчинено не було.

З урахуванням попереднього листа відповідача 3, позивач повторно звернувся до ГУ ДФС у м. Києві з листом від 23.01.2018 №09 "Щодо приведення тану обліку платника ПДВ та адміністрування ПДВ у відповідність до норм Податкового кодексу України".

Однак, суд звертає увагу, що дана інформація не підтверджена та не спростована відповідачами, оскільки будь-яких заперечень, пояснень до суду від контролюючого органу не надходили, і тому суд не може ставити під сумнів твердження позивача.

Таким чином, такі дії відповідачів призвели до того, що сума від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 1 649 670,68 грн., на яку ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" мав би можливість зареєструвати податкові накладні на рахунку позивача в СЕА не відображено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, яким запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 ПК України.

Згідно з положеннями пункту 200-1.1 статті 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: - суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; - суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; - суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; - суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; - інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1. статті 200-1 цього Кодексу.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначає Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі по тексту - Порядок №569).

Згідно з пунктом 2 Порядку №569, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 569 електронного адміністрування податку на додану вартість. ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі. Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Отже, електронний рахунок відкривається саме з метою перерахування платником ПДВ коштів для досягнення необхідної суми податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, чи суми податку для сплати узгоджених податкових зобов'язань.

Водночас, на електронному рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ обліковуються не тільки внесені платником кошти, а і суми податку, що містяться у виданих чи отриманих податкових накладних, що сплачені при ввезенні товарів на митну територію України тощо.

Так, наявними матеріалами справи підтверджується, що на момент анулювання реєстрації платника податку на додану вартість залишок коштів на електронному рахунку становив 1 649 670,68 грн.

Більш того, суд звертає увагу, що відповідно до листа ГУ ДФС у м. Києві від 15.12.2017 року №41977/10/26-15-12-09-18 сума від'ємного значення ПДВ в інтегрованій картці платника податків з податку на додану вартість ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" виникла за рахунок: надходжень до бюджету коштів в СЕА (276 636.00 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати; податкового повідомлення-рішення форми «В2» № ід 19.08.2009 року (1 373 034, 68 грн.).

Також ця сума підтверджена в витягом за станом на 31.12.2017 року з інтегрованої картки платника податків з податку на додану вартість ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна".

Крім того, після анулювання реєстрації ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" платником ПДВ на підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 31.07.2017 №295/26-56-12-01-15 за формою 6-РПДВ інтегрована картка платника податків з податку на додану вартість ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" - не закрита.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 19.01.2015 року №1403/7/99-99-19-03-01-17 "Про систему електронного адміністрування ПДВ" система електронного адміністрування ПДВ, що організована на центральному рівні ДФС, забезпечує автоматичний облік у розрізі платників податку:

сум податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), та розрахунках коригування до них;

сум податку, сплачених платниками при ввезенні товарів на митну територію України;

сум поповнення та залишку коштів на рахунках у системі електронного адміністрування ПДВ;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Оскільки адміністратором системи електронного адміністрування ПДВ є Державна фіскальна служба України, тому останньою не забезпечено автоматичний облік суми податку, на яку ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у системі електронного адміністрування, а саме реєстраційний ліміт в розмірі 1 649 670,98 грн. вчинити дії щодо відновлення вказаної суми на електронному рахунку позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року №К/9901/4537/17.

Отже, ДФС України не забезпечивши своєчасне відображення у СЕА заявлених позивачем відомостей, що відображені у інтегрованій картці платника податків з податку на додану вартість фактично позбавила позивача на невизначений термін не відображення показників фінансової звітності у відповідній системі, що негативно вплинуло на здійснення господарської діяльності.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним. Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном. Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Таким чином, створення перешкод чи встановлення обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від'ємним значенням з податку на додану вартість є формою втручанням у право на мирне володіння своїм майном.

Щодо позовної вимоги про повернення надмірно сплачених податків, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені у статті 43 Податкового кодексу України, згідно пункту 43.1 якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з пунктом 43.2 статті 43 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Отже, законодавець акцентує увагу, що однією з необхідних умов для проведення процедури надміру сплачених коштів є факт відсутності за таким платником податків податкового боргу.

Представником відповідача не надано до суду жодних допустимих доказів на підтвердження наявності за позивачем боргових зобов'язань.

В той час, згідно пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4 Податкового кодексу України).

Таким чином, законодавець передбачив, що повернення надміру сплачених грошових зобов'язань можливе у випадку безпосереднього звернення платника податку з відповідною заявою та за умови відсутності у нього податкового боргу.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцяти денного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Поряд з цим, процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії врегульовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Так, пунктами 3, 5 вказаного порядку встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 року №1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 року за №1679/28124.

Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів (п. 10 Порядку №787).

У той же час, порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань регламентований наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 року №1146, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 року за №1679/28124 (далі - Порядок №1146).

Згідно пунктів 4, 5 Порядку №1146 повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Пунктом 7 цього Порядку визначено, що після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Аналіз вищевикладеного в сукупності дає суду підстави дійти до висновків, що повернення помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання платнику податків здійснюються за відсутності у останнього податкового боргу, виключно на підставі подачі ним відповідної заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та шляхом подання контролюючим органом висновку про повернення відповідних сум коштів до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" з метою повернення надмірно сплачених податків зверталося з заявою від 03.10.2017 №07 до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, а саме земельний податок на суму 155 886,27 грн., податок на нерухоме майно з юридичної особи на суму 42 575,04 грн., податок на додану вартість на суму 430 224,00 грн. Всього загальна сума - 628 685, 31 грн.

Як вбачається з матеріалів справи листування з відповідачами та органами держказначейства, казначейства листів ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.11.2017 №6168/26-56-07-02-07, ГУ ДФС у м. Києві від 15.12.2017 №41977/10/26-15-12-09-18 ГУ ДКСУ у м. Києві від 13.12.2017 №6-08/4872-16009 та Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва від 06.10.2017 № 26/01-10/697, від 27.11.2017 №26-01-10/254, Відповідач 2 не погодив, а відповідач 3 у порушення вимог ст.ст. 45, 78 Бюджетного кодексу України, ст. 43 ПК України та п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24181 не склав і не направив до ГУ ДКСУ у м. Києві висновок - подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції". Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідачі як суб'єкти владних повноважень не довели правомірності своїх дій.

Водночас, позивач надав достатньо доказів в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки дана рішення вимагає від відповідачів вчинення певних дій, суд вважає за можливе встановити для суб'єктів владних повноважень - відповідачів строк для подання звіту про виконання вказаного рішення у десять днів з дня набрання ним законної сили.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань з відповідачів відповідно до задоволених вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 31.07.2017 року №295/26-56-12-01-15 за формою 6-РПДВ юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна".

3. Скасувати Рішення ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 31.07.2017 року №295/26-56-12-01-15 за формою 6-РПДВ.

4. Зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 19 209,00 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна".

5. Зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві надати необхідну інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ юридичної особи ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" Державній казначейській службі України для відновлення рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" у строк, передбачений законодавством.

6. Зобов'язати ДКС України відновити рахунок в ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" СЕА та повідомити належним чином ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" у строк, передбачений законодавством.

7. Визнати протиправною бездіяльність ДФС України, яка виразилась у незабезпеченні автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (надалі по тексту - "СЕА") суми від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 649 670,68 грн., що виникла в інтегрованій картці платника податків з податку на додану вартість за рахунок:

- надходжень до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (276 636,00 грн.) в погашення нарахованої платником суми податку до сплати;

- податкового повідомлення-рішення форми "В2" № від 19.08.2009 (1 373 034,68 грн.);

8. Зобов'язати ДФС України відновити в інтегрованій картці платника податків з податку на додану вартість суму від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 649 670,68 грн., збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту - "ЄРПН") на величину від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 649 670,68 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість;

9. Зобов'язати ГУ ДФС у м. Києві погодити заяву ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" від 03.10.2017 №07 про повернення з бюджету надмірно сплачених сум податків та направити заяву ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" від 03.10.2017 №07 про повернення з бюджету надмірно сплачених сум податків та надати до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві з відміткою про погодження.

10. Зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві по заяві ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" від 03.10.2017 №07 про повернення з бюджету надмірно сплачених сум податків скласти та надати до ГУ ДКСУ у м. Києві подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету по ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна": земельний податок на суму 155 886,27 грн., податок на нерухоме майно з юридичної особи (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами) на суму 42 575,04 грн., податок на додану вартість на суму 430 224,00 грн., всього - 628 685,31 грн.

11. Встановити судовий контроль за виконанням відповідачами судового рішення строк у десять днів з дня набрання рішенням суду законної сили для подання звіту про виконання рішення.

12. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 192,27 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві (04080, м. Київ, вул. Турівська, буд. 12, ).

13. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ).

14. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 745,05 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.М. Клименчук