Справа № 0640/4390/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 листопада 2018 року м. Житомир справа № 0640/4390/18

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю:

представника позивача Сечіна Р.С.,

представника відповідача Бєлової А.Г.,

представника третьої особи Пасічника О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Житомирської обласної ради до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області треті особи: Житомирська обласна державна адміністрація, Комунальне підприємство "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення №140 від 05.03.2003, свідоцтв про право власності на нерухоме майно,

встановив:

Житомирська обласна рада звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати: рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 05.03.2003 №140; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.03.2003 САА №700318, видане виконавчим комітетом Бердичівської міської ради; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.03.2003 САА №700319, видане виконавчим комітетом Бердичівської міської ради.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи. Підготовче судове засідання призначено на 18 жовтня 2018 року о 10:00.

12 жовтня 2018 року представником третьої особи Житомирської обласної державної адміністрації подано до відділу документального забезпечення суду в порядку статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) пояснення по справі (а.с. 106-108).

18 жовтня 2018 року представником відповідача у строк та в порядку, визначеному статтею 162 КАС України, подано до відділу документального забезпечення суду відзив на позовну заяву від 16 жовтня 2018 року (а.с. 112-114).

В підготовче судове засідання, призначене на 18 жовтня 2018 року о 10:00 прибули представник позивача, представник відповідача, представники третіх осіб. Протокольною ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 жовтня 2018 року о 12:00, що зафіксовано секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 18 жовтня 2018 року.

26 жовтня 2018 року представником позивача у строк та в порядку, визначеному статтею 163 КАС України, подано до відділу документального забезпечення суду відповідь на відзив від 25 жовтня 2018 року (а.с. 132-136).

В судове засідання, призначене на 30 жовтня 2018 року о 12:00 прибули представник позивача, представник відповідача, представники третіх осіб. Протокольною ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 12 листопада 2018 року об 11:00, що зафіксовано секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 30 жовтня 2018 року.

12 листопада 2018 року на офіційну електронну поштову адресу суду надійшло клопотання представника третьої особи Житомирської обласної державної адміністрації про розгляд справи без участі представника Житомирської обласної державної адміністрації (а.с. 160-161).

В судове засідання, призначене на 12 листопада 2018 року об 11:00 прибули представник позивача, представник відповідача, представник третьої особи Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи Житомирської обласної державної адміністрації в судове засідання не прибув, надіслав на офіційну електронну поштову адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. Правову позицію Житомирської обласної державної адміністрації щодо предмету спору виклав у письмових поясненнях по справі (а.с. 106-108).

Представник третьої особи Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради в судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги підтримали.

Письмових пояснень щодо позову або відзиву в порядку статті 165 КАС України, не надав. Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Заслухавши думку сторін та учасників справи, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивачем поставлено питання про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 05.03.2003 №140, а також виданих за результатами його виконання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.03.2003 САА №700318, видане виконавчим комітетом Бердичівської міської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.03.2003 САА №700319, видане виконавчим комітетом Бердичівської міської ради.

При чому, жодних дій державного реєстратора позивач не оскаржує, на порушення порядку реєстрації права власності не вказує, а просить лише визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 05.03.2003 №140 і видані на його підставі свідоцтва по право власності на нерухоме майно.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У пункті 24 рішення в справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі, що розглядається, існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Висновки суду також узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 396/2550/17, постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, постанові від 18 квітня 2018 року у справі №802/950/17-а, а також постанові від 20 червня 2018 року у справі №819/1427/17 (провадження №11-547апп18) які, відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що спір у справі не є публічно-правовим, оскільки вчиненню спірних реєстраційних дій передує спір про право цивільне у сфері земельних відносин, а тому вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства відповідним судом.

Пунктом першим частини першої статті 239 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Пунктом п'ятим частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону №3674-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 5 268,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №802 від 27.08.2018 на суму 5 268,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та приписи частини другої статті 238 КАС України, статті 7 Закону №3674-VI, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 5 268,00 грн підлягає поверненню позивачу.

Частиною другою статті 239 КАС України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 19, 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Провадження в адміністративній справі за позовом Житомирської обласної ради (майдан С. П. Корольова, 1, м. Житомир, 10014. РНОКПП/) до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (пл. Центральна, 1, м. Бердичів, Житомирська область, 13301. РНОКПП/), треті особи: Житомирська обласна державна адміністрація (майдан С. П. Корольова, 1, м. Житомир, 10014. РНОКПП/), Комунальне підприємство "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради (вул. Володимирська, 1-А, м. Бердичів, Житомирська область, 13300. РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування рішення №140 від 05.03.2003, свідоцтв про право власності на нерухоме майно - закрити.

Роз'яснити позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду Господарським судом Житомирської області (майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002) у порядку господарського судочинства.

Повернути Житомирській обласній раді судовий збір у розмірі 5 268,00 грн (п'ять тисяч двісті шістдесят вісім гривень), сплачений позивачем при зверненні із позовом до суду згідно платіжного доручення №802 від 27.08.2018 на суму 5 268,00 грн.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 19 листопада 2018 року.

Суддя О.Г. Попова