Справа № 805/4496/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 р. Справа№805/4496/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2018 року шляхом надсилання поштою позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно прийняв рішення про відмову у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу, у зв'язку з неможливістю проведення перевірки даних підприємства. З посиланням на частину 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17 жовтня 2016 року в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 20 вересня 1973 року по 27 березня 1974 року в Торезькому електромеханічному інституті, з 26 вересня 1974 року по 1 липня 1980 року навчання в Донецькому медичному інституті, з 1 серпня 1980 року по 30 липня 1981 року в Горлівський лікарні №3, з 3 серпня 1981 року по 24 лютого 1997 року в Горлівському онкодиспансері, з 24 лютого 1997 року по 15 грудня 2014 року в Горлівській міській станції переливання крові;

- зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 20 вересня 1973 року по 27 березня 1974 року в Торезькому електромеханічному інституті, з 26 вересня 1974 року по 1 липня 1980 року навчання в Донецькому медичному інституті, з 1 серпня 1980 року по 30 липня 1981 року в Горлівський лікарні №3, з 3 серпня 1981 року по 24 лютого 1997 року в Горлівському онкодиспансері, з 24 лютого 1997 року по 15 грудня 2014 року в Горлівській міській станції переливання крові.

18 червня 2018 року позовна заява залишена без руху у зв'язку із її недоліками.

18 липня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), позивачу поновлений строк звернення до суду.

19 липня 2018 року від відповідача витребувані докази.

19 липня 2018 року провадження у справі зупинено до встановлення правонаступника відповідача.

… листопада 2018 року провадження у справі поновлено.

… листопада 2018 року допущена заміна Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області його правонаступником Покровським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликався на те, що основним документом для обчислення стажу є трудова книжка. Стаття 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надає право, а не встановлює обов'язок для відповідача перевіряти записи в трудовій книжці. В оскаржуваному рішенні відповідач не ставить під сумнів записи в трудовій книжці та не зазначає норми права, на підставі якої було прийняте рішення.

У відзиву на позовну заяву відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Покликався на статтю 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств для оформлення пенсії. До стажу позивача не були зараховані періоди роботи на підприємствах, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території та не здійснили перереєстрацію юридичної адреси, а тому відповідач позбавлений провести перевірку підтверджуючих документів.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2

26 вересня 2016 року ОСОБА_1 подана заява про призначення пенсії за віком.

17 жовтня 2018 року Красноармійським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення, яким ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці, так як підприємства знаходяться на непідконтрольній території, тому не можливо провести перевірку первинних документів, та не враховано при призначенні пенсії свідоцтво серії НОМЕР_3 від 18.03.2009, так як в ньому невірно зазначено ім'я.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно статті 1 Конституції - Україна є соціальною та правовою державою.

За приписами частини 2 статті 3 Основного Закону України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058-V "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону №1058- V).

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

1 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-V, який на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії діяв в редакції Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-V страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 1 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 "Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов'язкового державного пенсійного страхування" згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12.12.2002 та №303 від 12.03.2003.

Згідно підпунктів 5.1, 5.2 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.93, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, в редакції наказу Міністерства соціальної політики №720/1642/5 від 06.10.2014, особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов'язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

«Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування», затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 8 липня 2014 року за № 785/25562, (далі - Положення).

Положення відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб (пункт 1 Положення)..

Згідно пункту 5 Положення реєстр застрахованих осіб забезпечує, зокрема, накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 Положення встановлено, що інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за такими формами - індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення.

Судом встановлено, що при обчисленні страхового стажу відповідач не врахував періоди роботи позивача з 20 вересня 1973 року по грудень 2014 року, тобто періоди роботи, які мали місце як до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 1 січня 2004 року), так і після.

Судом встановлено, що дублікат трудової книжки, наданий позивачем, має силу оригіналу та заповнений відповідно до вимог "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників".

Судом встановлено, що після впровадження системі персоніфікованого обліку в Реєстрі застрахованих осіб міститься інформація про ОСОБА_1, що підтверджується «Індивідуальними відомостями на застраховану особу ОСОБА_1» (форма ОК-5), яка була надана відповідачем.

Таким чином, при обчисленні стажу ОСОБА_1 за період з 20 вересня 1973 року по 01 січня 2004 року відповідач мав керуватися відповідними записами в трудовій книжці, а за період з 01 січня 2004 року по 15 грудня 2014 року - інформацією яка міститься в системі персоніфікованого обліку, зокрема в Реєстрі застрахованих осіб.

Суд звертає увагу на те, що Закони №1788-ХІІ та №1058-V не містять положень, які б надавали відповідачу право при обчисленні страхового стажу не враховувати періоди роботи застрахованої особи у зв'язку із не можливістю проведення перевірки підприємств на яких така особа працювала, за умови, що такою особою подані необхідні документи.

У справі, що розглядається відповідач не посилався на те, що в трудовій книжці відсутні відповідні записи про роботу, єдиною підставою для прийняття спірного рішення відповідач зазначив «неможливість проведення перевірки первинних документів, так як підприємства знаходяться на непідконтрольній території».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 17 жовтня 2016 року є неправомірним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховує положення «Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень», прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд звертає увагу, що рішення відповідача не містить інформації про те, які саме періоди роботи і на яких підприємствах не були враховані при обчисленні стажу позивачу.

Позивач не надав доказів того, що саме ти періоди, про які він зазначає в позові, не були враховані відповідачем при обчисленні стажу.

Згідно повідомлення №28759/03/25 від 17 жовтня 2016 року позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням страхового стажу з 01.09.1974 по 27.06.1980; 01.01.2000 по 08.06.2000; 14.07.2001 по 30.06.2014.

Крім того, в «Індивідуальних відомостях на застраховану особу ОСОБА_1» (форма ОК-5), відсутня інформація за деякі місяці за звітні 2013 та 2014 роки.

За таких обставин відповідач при прийнятті рішення на користь позивача може діяти на власний розсуд.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде зобов'язання відповідача повторно обчислити страховий стаж позивача для призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85300, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, б. 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 жовтня 2016 року.

Зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно обчислити страховий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85300, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, б. 13, ).

Повне рішення складено 16 листопада 2018 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.