Справа № 0240/3160/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 жовтня 2018 р. Справа № 0240/3160/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика В.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Державного підприємства Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду

в с т а н о в и в :

11.09.2018 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась в суд з адміністративним позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України 45 "експериментальний механічний завод" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що у період з 20.03.2018 року по 23.03.2018 року Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено планову перевірку дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства. В ході перевірки встановлено, що на території підприємства на момент перевірки відповідачем накопичено виробничі відходи, такі як: осад після травлення загальною кількістю 44,2 т (в пастоподібній формі), що зберігається в металевих ємкостях; відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т (в пастоподібній формі), що зберігається в металевих ємкостях. Відходи розташовуються на майданчику із твердим покриттям, за відсутності накриття, що спричиняє потрапляння атмосферного повітря, а також є доступ сторонніх осіб. За результатами перевірки складено Акт № 303/ВН, в яком зафіксовані вказані порушення. При цьому, відповідач, маючи вказані відходи у себе на зберіганні, не має ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст.ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи», а саме: не вживаються заходи для максимальної утилізації відходів, що утворилися в результаті їхньої господарської діяльності; не передано відповідним організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів - осаду після травлення загальною кількістю 44,2 т (в пастоподібній формі), відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т (в пастоподібній формі).

23.03.2018 року позивачем видано Припис щодо усунення виявлених порушень відповідачем. За результати позапланової перевірки на виконання вказаного припису (акт перевірки від 13.06.2018 року) встановлено, що пункти припису від 23.03.2018 року № 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 відповідачем не виконано, порушення не усунуто.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просив:

- зобов'язати відповідача виконати вимоги пункту 10 Припису від 23.03.2018 року виданого Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області, а саме передати на утилізацію накопичених небезпечних виробничих відходів: осах після травлення загальною кількістю 44,2 т, відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т іншим споживачам або підприємствам, установам, організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів.

- зобов'язати відповідача виконати вимоги пунктів 12, 13, 14, 15, 16 Припису від 23.03.2018 року виданого Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області, а саме, ідентифікувати місце зберігання небезпечних відходів як об'єкт поводження із небезпечними відходами відповідно до Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки"; отримати декларацію безпеки; скласти спеціальний паспорт на місце чи об'єкт зберігання небезпечних відходів; застрахувати відповідальність суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, за шкоду, яка може бути заподіяна аваріями на таких об'єктах життю, здоров'ю, майну фізичних та/або юридичних осіб; отримати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, призначено до розгляду в порідку спрощеного позовного провадження в судове засідання на 09.10.2018 року. Крім того, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 09.10.2018 року розгляд справи відкладено на 30.10.2018 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. № 48795).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання вчасно та належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. Відзиву на адміністративний позов до суду не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у період з 20.03.2018 року по 23.03.2018 року Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено планову перевірку дотримання Державним підприємством Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" вимог природоохоронного законодавства. В ході перевірки встановлено, що на території підприємства на момент перевірки відповідачем накопичено виробничі відходи, а саме:

- осад після травлення загальною кількістю 44,2 т (в пастоподібній формі), що зберігається в металевих ємкостях;

- відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т (в пастоподібній формі), що зберігається в металевих ємкостях.

Відходи розташовуються на майданчику із твердим покриттям, за відсутності накриття, що спричиняє потрапляння атмосферного повітря, а також є доступ сторонніх осіб. Зазначені відходи відповідачем не передані на утилізацію. Крім того, відповідач, маючи вказані відходи у себе на зберіганні, не має ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

За результатами перевірки складено Акт № 144/ВН, в якому зафіксовані вказані порушення вимог статей 17, 33, 34 Закону України «Про відходи», а саме не вживаються заходи для максимальної утилізації відходів, що утворилися в результаті їхньої господарської діяльності; не передано відповідним організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів - осаду після травлення загальною кількістю 44,2 т (в пастоподібній формі), відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т (в пастоподібній формі).

23.03.2018 року Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 652 від 28.09.2017 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної в період з 20.03.2018 року по 23.03.2018 року, винесено Припис відповідачу щодо усунення виявлених порушень, зокрема, що стосуються поводження з відходами, шляхом:

- забезпечити передачу на утилізацію накопичених небезпечних виробничих відходів: осад після травлення загальною кількістю 44,2 т, відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т іншим споживачам або підприємствам, установам, організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів;

- не допускати зберігання відходів у несанкціонованих місцях чи об'єкта;

- ідентифікувати місце зберігання небезпечних відходів як об'єкт поводження з небезпечними відходами відповідно до Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки";

- отримати декларацію безпеки;

- скласти спеціальний паспорт на місце чи об'єкт зберігання небезпечних відходів;

- застрахувати відповідальність суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, за шкоду, яка може бути заподіяна аваріями на таких об'єктах життю, здоров'ю, майну фізичних та/або юридичних осіб;

- отримати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

За результатами перевірки відносно директора Державного підприємства Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" ОСОБА_1, складено протокол про адміністративне правопорушення № 007942 від 23.03.2018 року, та винесено постанову № 02/045 від 26.03.2018 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1003 грн. Згідно квитанції № 0.0.999084479.1 від 28.03.2018 року, копія якої міститься в матеріалах справи, штраф у розмірі 1003 грн. ОСОБА_1 сплачено.

За результати позапланової перевірки, оформленої Актом перевірки №303/ВН від 13.06.2018 року на виконання Припису від 23.03.2018 року (Акт перевірки №144/ВН від 23.03.2018 року) встановлено, що пункти № 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 Припису відповідачем не виконано, порушення не усунуто. Підприємство продовжує здійснювати діяльність з порушенням вимог ст.ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи»:

- не забезпечено на передачу для утилізації накопичених виробничих відходів (відходів гальванічного шламу):

- не ідентифіковано місце зберігання небезпечних відходів як об'єкт поводження з небезпечними відходами;

- не отримано декларацію безпеки;

- не складено спеціальний паспорт на місце чи об'єкт зберігання небезпечних відходів;

- не застраховано відповідальність суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами;

- не отримано ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

За результатами позапланової перевірки, відносно директора ДП Міністерства оборони України « 45 експериментальний механічний завод» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 008340 від 18.06.2018 року, та винесено постанову № 02/195 від 25.06.2018 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 510 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Основні принципи і порядок здійснення державного нагляду за дотриманням природоохоронного законодавства, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:

- вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю);

- відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;

- надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;

- застосовувати санкції до суб'єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Наказом Держекоінспекції України від 28.09.217 № 652 затверджено Положення про Державні екологічні інспекції у Вінницькій, Волинській, Донецькій, Дніпропетровській, Житомирській, Закарпатській, Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Кіровоградській, Луганській, Львівській, Миколаївській, Одеській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Харківській, Херсонській, Хмельницькій, Чернівецькій, Черкаській, Чернігівській областях, у містах Києві та Севастополі (далі - Положення № 652).

Підпунктами 3, 4 пункту 2. Розділу II Положення № 652 встановлено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства з питань поводження з відходами, зокрема щодо:

- дотримання вимог документів дозвільного характеру на здійснення операцій у сфері поводження з відходами;

- складення і ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, реєстру місць видалення відходів;

- перевезення небезпечних відходів територією України та транскордонних перевезень відходів;

- збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення, захоронення відходів (у тому числі недопущення змішування та захоронення відходів, які можуть бути утилізовані);

- ведення первинного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, подання відповідної статистичної звітності в установленому порядку та паспортизації таких відходів;

- дотримання вимог нормативно-технічної та технологічної документації, погодженої в установленому порядку, під час виробництва продукції (крім дослідних зразків) з відходів чи з їх використанням;

- дотримання правил і режиму експлуатації установок, виробництв з оброблення та утилізації відходів;

- дотримання вимог екологічної безпеки під час транспортування, зберігання, використання, знешкодження та захоронення хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних речовин і відходів;

- своєчасного та повного здійснення заходів із захисту земель від засмічення та забруднення відходами.

Відповідно до ч. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Статтею 1 Закону України «Про відходи» надано визначення, що небезпечні відходи - відходи, що мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров'я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про відходи» визначено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані:

є) здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації;

з) не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах.

Вимоги щодо зберігання та видалення відходів визначені ст. 33 Закону України «Про відходи», в якій вказано, що на кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про відходи» визначено, що суб'єкт господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, зобов'язаний, зокрема:

- мати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (не підлягає ліцензуванню зберігання накопичення) суб'єктом господарювання утворених ним небезпечних відходів, якщо протягом року з дня утворення небезпечні відходи передаються суб'єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами);

- ідентифікувати об'єкти поводження з небезпечними відходами відповідно до Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки";

- мати декларацію безпеки.

Стаття 34 Закону України «Про відходи» також зобов'язує суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, передати суб'єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами такі відходи, протягом року з дня, утворення небезпечних відходів.

Також, ст. 34 Закону України «Про відходи» визначено, що відповідальність суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, за шкоду, яка може бути заподіяна аваріями на таких об'єктах життю, здоров'ю, майну фізичних та/або юридичних осіб, підлягає обов'язковому страхуванню відповідно до закону.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи» відповідач не забезпечив належного порядку поводження з відходами, такими як:

- осад після травлення загальною кількістю 44,2 т (в пастоподібній формі), що зберігається в металевих ємкостях;

- відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т (в пастоподібній формі), що зберігається в металевих ємкостях.

Зазначені відходи відповідачем не передані на утилізацію, крім того, відповідач, маючи вказані відходи у себе на зберіганні, не має ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст.ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи», а саме не вживаються заходи для максимальної утилізації відходів, що утворилися в результаті їхньої господарської діяльності; не передано відповідним організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів - осаду після травлення загальною кількістю 44,2 т (в пастоподібній формі), відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т (в пастоподібній формі). Доказів на спростування наведеного, відповідачем до суду не подано.

Статтею 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у:

- невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам;

- порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних радіоактивних речовин та відходів.

Відповідно до ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, надання обов'язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб'єкта господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров'я людей.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов'язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати до Державного підприємства Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом:

- зобов'язання Державного підприємства Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" виконати вимоги пункту 10 Припису Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 23.03.2018 року, а саме передати на утилізацію накопичені небезпечні виробничі відходи: осад після травлення загальною кількістю 44,2 т, відходи зневодненого осаду гальваніки загальною кількістю 25,002 т іншим споживачам або підприємствам, установам, організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів;

- зобов'язати Державне підприємство Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" виконати вимоги пунктів 12, 13, 14, 15, 16 Припису Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 23.03.2018 року а саме, ідентифікувати місце зберігання небезпечних відходів як об'єкт поводження із небезпечними відходами відповідно до вимог Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки"; отримати декларацію безпеки; скласти спеціальний паспорт на місце чи об'єкт зберігання небезпечних відходів; застрахувати відповідальність суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об'єкт поводження з небезпечними відходами, за шкоду, яка може бути заподіяна аваріями на таких об'єктах життю, здоров'ю, майну фізичних та/або юридичних осіб; отримати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, Вінницька область, );

Відповідач: Державне підприємство Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" (вул. Стрілецька, 57, м. Вінниця, Вінницька область, ).

Повний текст судового рішення виготовлено: 30.10.2018 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович