Справа № 2340/3683/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

16 листопада 2018 року справа № 2340/3683/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 2340/3683/18

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) [представник позивача - не прибув]

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача - не прибув]

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, прийняв ухвалу.

17.09.2018 ОСОБА_1 звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного Фонду України в Черкаський області щодо відмови у поновленні встановленого розміру пенсії ОСОБА_1 згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2017, що набрало законної сили 27.07.2017 по справі 712/2147/17;

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного Фонду України в Черкаський області щодо неправомірного розрахунку пенсії ОСОБА_1 згідно розпорядження від 27.06.2018 № 302058 за двохскладовою формулою;

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного Фонду України в Черкаський області щодо відмови в проведенні виплати та неправомірного проведення розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років, виходячи із загального страхового стажу станом на 30.11.2017, що складає 33 роки 4 місяці 17 днів відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- скасувати розпорядження Головного управління пенсійного Фонду України в Черкаський області від 27.06.2018 № 302058 щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з розрахунку трудового стажу за двохскладовою формулою та утримання 20% пенсії як безпідставне та незаконне;

- зобов'язати головне управління пенсійного Фонду України в Черкаський області відповідно до частини 3 статті 107 Закону № 1058 повернути безпідставно стягнуті із ОСОБА_1 20% пенсії з одночасною сплатою нарахованої на цю суму пені, що визначається, виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України;

- зобов'язати Головне управління пенсійного Фонду України в Черкаський області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статтей 27-28, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017, статтей 49, 51, 55, 56, 57 та статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 зі змінами, із розрахунку максимального розміру пенсії, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та виплачувати її якщо вона буде більше за розміром чим пенсія призначена згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2017, що набрало законної сили 27.07.2017 у справі 712/2147/17;

- зобов'язати Головне управління пенсійного Фонду України в Черкаський області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 за понаднормовий стаж з її збільшенням на 1% заробітку за кожен послідуючий рік роботи понад мінімальний стаж 20 років з урахуванням середньомісячного заробітку, розрахованого згідно частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 зі змінами, що надає право вибирати умови пенсійного забезпечення відповідно до спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 зі змінами без застосування двохскладової формули та страхового стажу, розрахованого відповідно статтей 24, 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ та статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 зі змінами, виходячи із загального страхового стажу станом на 30.11.2017, що складає 33 роки 4 місяці 17 днів відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року зі змінами, починаючи із 01.01.2018.

Ухвалою від 18.09.2018 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 03.10.2018. У подальшому ухвалою розгляд справи призначено на 16.11.2018.

16.11.2018 позивачем подано заяву про відмову від адміністративного позову згідно якої позивач відмовляється від адміністративного позову та просить суд закрити провадження у справі. Позивач у судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив. Представник позивача подав заяву про розгляд справи № 2340/3683/18 за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання 16.11.2018 не прибув, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі.

Вирішуючи питання про можливість закриття провадження у справі суд зазначає про таке.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або у окремій письмовій заяві.

Одним із аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

У рішенні у справі Ponomariov проти України від 03.04.2008, № 61333/00, ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, що передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (п.40). У рішенні ЄСПЛ у справі Brumarescu проти Румунії від 28.11.1999, № 28342/95 зазначено, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, що вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не належало сумніву.

Судом узято до уваги, що вимога 1 сформована щодо рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2017 у справі № 712/2147/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаській області

Суд зазначає, що позовна вимога у пункті 7 прохальної частини позовної заяви уже була предметом розгляду у справі № 823/314/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

У подальшому відповідачем на виконання рішення від 02.03.2018 у справі № 823/314/18 прийнято розпорядження від 27.06.2018 № 302058 правомірність якого позивачем оскаржується. Суд зазначає, що згідно статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно пункту 23 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом. Згідно частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (частина 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок розподілу судових витрат. Відповідно до частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом). Враховуючи, що провадження закрито за клопотанням позивача, звільненого від сплати судового збору згідно пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» то відсутні підстави для вирішення питання повернення судового збору.

Керуючись статтями 2, 5-16, 139, 140, 238, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 2340/3963/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набрала законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова