Справа № 806/1019/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1019/18 Головуючий у 1-й інстанції: Токарева Марія Сергіївна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

15 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г. ,

при секретарі судового засідання: Ременяк С.Я.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року (м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування відмови, визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позов, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову Державної фіскальної служби України щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності оформлену листом №29804/7/99-99-04-04-02-17 від 02.11.2017;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Житомирській області щодо неподання до Державної фіскальної служби України висновку щодо виплати грошової допомоги;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

- зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути та прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності ОСОБА_2 відповідно до порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 та виплатити ОСОБА_2 призначену грошову допомогу через Головне управління ДФС України у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він, як колишній працівник податкової міліції, у зв'язку із встановленням після звільнення зі служби інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015р. №850.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Житомирській області щодо неподання до Державної фіскальної служби України висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_2.

Зобов'язано Головне управління ДФС у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України розглянути та прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності ОСОБА_2 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що на момент звернення ОСОБА_2 із заявою про виплату одноразової допомоги у зв'язку з встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - норма закону, на яку посилається суд першої інстанції не має юридичної сили. Вказує, що положення Порядку №850 не поширюється на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно з даною постановою законні підстави відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707 можливе лише за умови, що особа мала право на отримання такої допомоги до 12.03.2015р. Позивач набув право у 2017р., тобто після 12.03.2015, а тому розмір допомоги має бути призначений у відповідності з нормами Порядку №850.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач з 02.05.2005 по 12.06.2017 проходив службу в податковій міліції ДПС у Житомирській області, головному управлінні Міндоходів у Житомирській області, Головному управлінні ДФС у Житомирській області.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Житомирській області від 08.06.2017 №136-0, старшого прапорщика податкової міліції ОСОБА_2 звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних сил України за пунктом 63 підпунктом «б» (за через хворобу).

Згідно із свідоцтва про хворобу №13/12-і від 26.05.2017 захворювання ОСОБА_2 пов'язане з проходженням військової служби та він не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

У довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №782776 від 08.08.2017 зазначено, що за результатами первинного огляду ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності з 06.07.2017 внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням військової служби.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №015634, ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_2 становить 45%.

Позивач звернувся із заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби.

Листом №1736/14/06-30-04-27 від 28.09.2017 позивача повідомлено, що відповідно до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21.10.2015 №850, його матеріали направлені до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги.

У подальшому ДФС України надіслало на адресу ГУ ДФС у Житомирської області лист за №29804/7/99-99-04-04-02-17 від 02.11.2017 за яким матеріали про виплату позивачу одноразової грошової допомоги повернено та повідомлено про відсутність висновку про призначення грошової допомоги у разі встановлення інвалідності працівника податкової міліції, оформленого відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 07.05.2007 №707. Також додатково зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850 не поширюється на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно із цією постановою законні підстави відсутні.

У свою чергу ГУ ДФС у Житомирській області листом №2276/14/06-30-04-27 від 16.11.2017 позивачу надіслано до відома лист ДФС України від 02.11.2017 "Про повернення матеріалів" щодо виплати одноразової грошової допомоги працівнику податкової міліції у зв'язку із встановленням інвалідності, та повернено матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно із довідкою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" від 10.08.2017 №ЦВ10783/17 та листа ПАТ "НАСК "Оранта" від 31.08.2017 №0690-06-05/578 позивач за страховою сумою не звертався та відповідно страхову суму не отримував.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку №850, відповідач - ГУ ДФС у Житомирській області, зобов'язаний був направити до центрального органу фіскальної служби України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в податковій міліції, та інші документи, перелік яких визначений Порядком №850, для прийняття рішення.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356.1 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-ХІІ втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

При цьому пунктом 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII передбачено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII від 20.12.1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги в спірних правовідносинах визначені саме нормами Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року (далі - Порядок № 850).

В пункті 1 Порядку №850 визначено, що цей Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності 3-ї групи.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що оскільки позивачу встановлено інвалідність після звільнення зі служби внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби, за нею зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію".

Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Так, позивач у серпні 2017 року звернувся до ГУ ДФС у Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності та надав ГУ ДФС в Житомирській області всі документи, визначені пунктом 7 Порядку №850.

Згідно з пунктом 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Таким чином, на керівника органу, у якому проходив службу працівник податкової міліції покладено обов'язок подання висновку щодо виплати грошової допомоги.

Колегія суддів зазначає, що отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку №850, відповідач - ГУ ДФС у Житомирській області, зобов'язаний був направити до центрального органу фіскальної служби України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в податковій міліції, та інші документи, перелік яких визначений Порядком №850, для прийняття рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною фіскальною службою України жодне рішення за результатами розгляду заяви позивача не приймалося. Тому позовні вимоги щодо, скасування відмови ДФС України про нарахування та виплати допомоги вважає безпідставними та такими що задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо не складення висновку про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в податковій міліції та не направлення на адресу Державної фіскальної служби України, та для належного способу захисту порушеного права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області підготувати та подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення третьої групи інвалідності, а Державну фіскальну службу України розглянути та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду вказаного питання.

Такі висновки відповідають правовій позиції викладеній у постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові Верховного Суду України від 18 березня 2014 року у справі №21-11а14.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 листопада 2018 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.