Справа № 823/5296/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2018 року

Київ

справа №823/5296/15

провадження №К/9901/10412/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Головко О.В.,

представника відповідача - Корнієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №823/5296/15

за позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду (прийняту у складі: головуючого судді - Гаврилюка В.О.) від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Василенка Я.М., суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І.) від 27 вересня 2016 року,

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області № 321 о/с від 06 листопада 2015 року про звільнення позивача з органів внутрішніх справ;

- поновити позивача на посаді помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміла та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області;

- зобов'язати УМВС України в Черкаській області нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до положень ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, такі дисциплінарні стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу, однак в оспорюваному наказі зазначено, що підставою для звільнення позивача є Закон України "Про національну поліцію", а не дисциплінарний наказ.

Також позивач зазначив, що в період з 19.08.2015 по 16.11.2015 перебував на лікарняному, а тому наказ про звільнення від 06.11.2015 прийнятий з порушенням вимог частини 3 статті 40 КЗпП України.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 10 серпня 2016 року Черкаський окружний адміністративний суд вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством, а звільнення позивача відбулося правомірно через порушення дисципліни.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 27 вересня 2016 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 - без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 03 листопада 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2.

8. У касаційній скарзі скаржник просить постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року.

10. 29 січня 2018 року вказана касаційна скарга ОСОБА_2 надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

11. Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі)

12. Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що в період з 19.08.2015 по 16.11.2015 перебував на лікарняному, а тому наказ про звільнення від 06.11.2015 прийнятий з порушенням вимог частини 3 статті 40 КЗпП України.

Б. Доводи відповідача у справі

13. У судовому засіданні 14.11.2018 представник відповідача - Корнієнко О.В. заперечувала проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_2, просила залишити без змін постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року. Вказувала, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 112 о/с від 23.06.2009 позивач призначений на посаду помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміла та Смілянського району) управління Міністерства внутрішніх справ України.

28.08.2015 управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області був виданий наказ № 1647 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області» пунктом 3 якого визначено, що за порушення вимог п. 10.3 Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.04.2009 № 181 (зі змінами) та п. 18.22.4, 2.12 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.01.2005 № 60дск (зі змінами), що виразилося у відсутності перевірок та контролю за несенням служби нарядом ІТТ, не прийняття доповіді про поведінку затриманих і взятих під варту осіб, не забезпеченні ретельного огляду спецконтингенту, що у подальшому призвело до самогубства засудженого ОСОБА_5, помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміла та Смілянського району) управління Міністерства внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ.

Наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 312 о/с від 06.11.2015 позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «Є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни). Підставою для прийняття такого наказу зазначено Закон України «Про Національну поліцію».

Крім того, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року у справі № 823/5025/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про скасування пункту третього наказу № 1647 від 28.08.2015 відмовлено повністю. Вказаними судовими рішеннями підтверджено порушення позивачем службової дисципліни та відсутність порушення управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області порядку проведення службового розслідування щодо нього.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Конституція України

15.1. Частина 2 статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

16.1. Частина 3 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

17. Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII

17.1. Пункт 8 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення". З дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

17.2. Пункт 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення". Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

17.3. Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення". Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

17.4. Пункт 11 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення". Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

18. Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114

18.1. Підпункт "є" пункту 64. Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

18.2. Пункт 70. Звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться:

до полковника міліції, полковника внутрішньої служби включно - начальниками головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ;

осіб вищого начальницького складу - відповідно до законодавства.

19. Кодекс законів про працю України

19.1. Частина 3 статті 40. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

21. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 по справі №21-8а15.

Відповідно до пункту 1 розділу XI "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; частина 7 статті 15 та частина 5 статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Закон № 580-VIII опублікували 6 серпня 2015 року та він набрав чинності 7 листопада 2015 року. Між тим, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17- 18 розділу XI "Прикінцеві та Перехідні положення" цього Закону набрали чинності з 7 серпня 2015 року.

За змістом пункту 11 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Разом з тим, згідно пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вказані норми Закону № 580-VIII є пріоритетними в даних спірних правовідносинах, а норми частини 3 статті 40 Кодексу законів про працю України у цьому випадку не застосовуються.

Водночас позивач помилково вважає, що вказані норми Закону №580-VIII стосуються лише звільнення працівників міліції через скорочення штатів, оскільки за нормами пункту 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII працівники міліції можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Таким чином, перебування позивача на лікарняному у період з 19.08.2015 по 16.11.2015 не створює підстав для скасування оскаржуваного наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 312 о/с від 06.11.2015, згідно з яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «Є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанцій залишено поза увагою норми статті 70 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до яких звільнення осіб старшого начальницького складу в запас і відставку провадиться начальниками головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ.

Як вбачається з витягу оскаржуваного наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 312 о/с від 06.11.2015, звільнення ОСОБА_2 здійснено Головою ліквідаційної комісії В.В. Пустовар.

В аспекті спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні цього спору суди не з'ясовували наявність повноважень у Голови ліквідаційної комісії В.В. Пустовар на звільнення осіб старшого начальницького складу в запас.

Крім того, у матеріалах справи відсутній повний текст оскаржуваного наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 312 о/с від 06.11.2015.

Дослідження вищезазначених обставин матиме ключове значення для правильного вирішення справи, оскільки вони безпосередньо стосуються дотримання процедури звільнення.

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій про те, що звільнення позивача відбулось в межах та у спосіб визначений законом є передчасним, оскільки зроблений без належного дослідження зібраних у справі доказів.

22. Статтею 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

23. Враховуючи те, що в силу вимог статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати та досліджувати обставини, які не були досліджені судами попередніх інстанцій, колегія суддів приходить до висновку, що за таких обставин рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

24. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

2. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі №823/5296/15 - скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх