Справа № 200/11404/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 р. Справа№200/11404/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області до Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу,-

за участю представників сторін:

від позивача - Мусієнко Ю.О., довіреність від 03.01.2018 року № 05-4/18

від відповідача - Сізонов Є.С., довіреність

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 16 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № 56921518 про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що листом від 28.08.2018 року позивач повідомив державного виконавця про те, що після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56921518, останній звернувся до відповідача з відповідною заявою, в якій зазначив про поважні причини невиконання у встановлений виконавцем строк судового рішення.

Між тим, постановою старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 16 жовтня 2018 року на нього за повторне невиконання без поважних причин судового рішення - постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі №805/491/17-а, яким Управління зобов'язано виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходу - заробітної плати за вересень-жовтень 2014 року за період з 14 квітня 2015 року по 17 квітня 2018 року, накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн.

Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою що підлягає скасуванню, оскільки правові підстави для накладення штрафу відсутні, так як невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі № 200/11404/18-а та призначено судове засідання на 14.11.2018 року о 15 год. 30 хв.

В судове засідання 14.11.2018 року з'явився повноважний представник позивача та підтримав позовні вимоги. Просив суд задовольнити адміністративний позов та скасувати спірну постанову державного виконавця про накладення штрафу. Представник відповідача у зазначене засідання суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив, відповідної заяви або клопотання про відкладення розгляду справи або розгляду справи без участі останнього до суду не надано.

Судове засідання відкладено на 16.11.2018 року на 09 год.00 хв.

В судовому засіданні 16.11.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Як встановлено судом, постановою старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 03 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 56921518 з примусового виконання виконавчого листа № 805/491/17-а, який виданий 13 липня 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року в цій же справі, якою, зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходу - заробітної плати за вересень-жовтень 2014 року за період з 14 квітня 2015 року по 17 квітня 2018 року (а.с. 8).

Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження направлено на адресу боржника та отримано ним 18 вересня 2018 року (вх. № 2106/18) (а.с. 7).

Постановою про виправлення помилки у процесуальному документі старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сізонова Є.С. від 20 серпня 2018 року внесено зміни до документу «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 03.08.2018 року: боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 10). Вказану постанову направлено на адресу ТУ ДСА в Донецькій області 20.08.2018 року та отримано останнім 20.08.2018 року (вх. № 2159/18) (а.с. 9).

При цьому, ТУ ДСА України в Донецькій області направило на адресу голови ДСА України лист від 08.06.2018 року № 05-850/18, в якому просило розглянути можливість відкриття асигнувань за бюджетною програмою 0501150 в розмірі 65 512,25 грн. для можливості виконання територіальним управлінням ДСА України в Донецькій області судового рішення по справі № 805/491/17а (а.с. 30)

Листом від 25.06.2018 року № 11-11484/18 Державна судова адміністрація України «Щодо виділення додаткових асигнувань» повідомило ТУ ДСА України в Донецькій області про те, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів і працівників апаратів судів, здійснюється згідно з чинним законодавством України ДСА України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів» у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період (а.с. 29).

Листом від 28.08.2018 року № 05-1184/18 ТУ ДСА України в Донецькій області повідомило старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сізонова Є.С. про те, що судові рішення по справі № 805/491/17-а можуть бути виконані лише в порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників» шляхом стягнення коштів на користь позивача за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів». Також, зазначає, що будь - які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету ТУ ДСА України в Донецькій області здійснює лише за наявності відповідного бюджетного призначення та в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Так, судове рішення по справі №805/491/17-а оскаржено до Верховного Суду, ухвалою якого від 07 травня 2018 року відкрито касаційне провадження.

А тому, позивач відзначає, що виконання оскаржених судових рішень до розгляду Верховним Судом касаційної скарги призведе до неправомірних стягнень коштів з Державного бюджету України, які в подальшому відповідно до ст. 381 КАС України не можливо буде повернути через встановлені законом особливості повороту виконання судових рішень.

Також, позивач зазначає, що норми законодавства унеможливлюють виконання судового рішення боржником в добровільному порядку і не дають йому право звернутися до суду із заявою про зміну способу або порядку його виконання. Позивач просив державного виконавця утриматись від виконавчих дій до остаточного розгляду справи Верховним Судом (а.с. 15-16).

Разом з вказаним листом позивач направив на адресу державного виконавця копію ухвали Верховного Суду від 07 травня 2018 року про відкриття касаційного провадження в справі №805/491/17-а і розрахунок суми, яка підлягає виплаті з державного бюджету на користь стягувача (розрахунок від 25 квітня 2018 року №05-588/18) (а.с. 18).

Відповідно до вказаного розрахунку компенсація втрати частини доходу - заробітної плати за вересень-жовтень 2014 року за період з 14 квітня 2015 року по 17 квітня 2018 року, що підлягає виплаті ОСОБА_3 відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року в справі №805/491/17-а, становить 9827,60 грн. (з відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів) (а.с. 17).

Постановою старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 вересня 2018 року (ВП №56921518) за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду на боржника - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області накладено штраф у розмірі 5100 грн. Вказаною постановою також зобов'язано боржника виконати судове рішення протягом 10 робочих днів (а.с. 12).

Копію постанови направлено боржнику та отримано ним 03 жовтня 2018 року (а.с. 11 ).

Постановою старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 16 жовтня 2018 року (ВП №56921518) за повторне невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду на боржника - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області накладено штраф у розмірі 10 200,00 грн. Вказаною постановою також зобов'язано боржника виконати судове рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 14).

Копію постанови направлено боржнику та отримано ним 16.10.2018 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов'язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 ст. 18 вказаного Закону визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 63 вказаного Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 вказаного Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону, яка визначає відповідальність за невиконання рішення, що, зокрема, зобов'язує боржника вчинити певні дії, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана стаття, як і спеціальний закон, не містить норм, які б звільняли боржника від відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду в залежності від тих чи інших обставин.

Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області не заперечує проти того, що судове рішення, яке набрало законної сили підлягає виконанню, і невиплачену суму розрахованої на підставі такого судового рішення компенсації втрати частини доходу (заробітної плати) слід виплатити стягувачу.

Через неможливість виконати судове рішення у встановлений строк позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою.

В заяві посилався, зокрема на те, що за відсутності відповідного фінансового забезпечення, а саме виділення коштів з Державного бюджету України, повністю виконати судове рішення в частині виплати стягувачу розрахованої на підставі такого судового рішення суми компенсації втрати частини доходу - заробітної плати на сьогодні не можливо.

Відповідно до ст.ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, невиконання позивачем судового рішення в частині повної виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Це не виключає існування принципу обов'язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України (ст. 1291 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак, накладення на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області штрафу у такому випадку не захищає право особи (стягувача) на отримання бюджетних коштів.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а (провадження № К/9901/1598/18), які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Вказані обставини не були враховані державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу від 16.10.2018 року у виконавчому провадженні 56921518.

Крім того, у заяві до відповідача позивач зазначав, що розраховану на підставі судового рішення суму компенсації має бути виплачено за рахунок коштів Державного бюджету України, і судове рішення в даній справі може бути виконано лише в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, шляхом стягнення коштів на користь позивача за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів». Однак норми законодавства не дають йому право звернутися до суду із заявою про встановлення чи зміну способу або порядку його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

З урахуванням того що боржник розрахував суму компенсації, яка має бути виплачена на підставі судового рішення, яке містить зобов'язальний характер, про що надав виконавцю відповідний розрахунок, тому виконання рішення було би облегшено шляхом зміни способу виконання судового рішення із «зобов'язання вчинити дії» на «стягнення коштів», що в адміністративних справах відбувається в порядку, встановленому ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом звернення до суду стягувача чи виконавця з відповідною заявою.

Так, відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 378 вказаного Кодексу за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, вказані процесуальні норми не дають права боржнику звернутися до суду із заявою про зміну способу або порядку виконання судового рішення, однак наділяють таким правом, зокрема державного виконавця.

Вказані обставини та норми законодавства залишилися поза увагою і не були враховані державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу.

З огляду на наведене, оскаржена постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Судові витрати - судовий збір не підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2, ) до Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84122, Донецька обл., м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 16 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № 56921518 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн.

Вступну та резолютивну частину рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 16 листопада 2018 року в присутності представників сторін, що з'явилися.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кочанова П.В.