Справа № 553/1379/18
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 553/1379/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Бартош Н.С. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 10.10.2018 по справі № 553/1379/18, суддя Тимчук Р.І., м. Полтава

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про визнання недійсною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд визнати недійсною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №502635 від 27.06.2018 р., складену інспектором ВБДР Управління патрульної поліції у м. Полтаві Полтавської області лейтенантом поліції Лаврусенком І.М., про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн., передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 10.10.2018р. по справі № 553/1379/18 позов задоволено частково. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 502635 від 27.06.2018 року, винесену інспектором ВБДР УГІП у м. Полтаві лейтенантом поліції Лаврусенком І.М., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення направлено на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Відповідач, Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, що потягло за собою звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності внаслідок скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідач вважає, що оскільки вулично-шляхова мережа у м. Полтави знаходиться у комунальній власності територіальної громади обласного центру та перебуває на балансі Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, тому на позивача як керівника вказаного управління покладені обов'язки щодо утримання дорожнього покриття у належному стані, які визначені "Положенням про управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради". Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 10.10.2018р. по справі № 553/1379/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

27 червня 2018 року інспектором ВБДР УПП у м. Полтаві лейтенантом поліції Лаврусенко І.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматично режимі серії БР № 502635, згідно з якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1020 грн.

Із змісту постанови від 27.06.2018 р. серія БР №502635 встановлено, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 18 травня 2018 року о 10 год. 14 хв. в м. Полтава, по вул. Огніська, 2А, будучи посадовою особою на посаді начальника УЖКГ в м. Полтаві відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації вибоїн шириною - 5,0 м, довжиною - 6,8 м, глибиною 0,13 м, на проїзній частині вулиці; 18 травня 2018 року о 11 год. 20 хв. в м. Полтава, по вул. П. Орлика на перехресті з вул. Шолом-Алейхема вибоїни довжиною 1 м., шириною 1,3, глиб. 0,13 м. та вибоїни шир. 3,5 м, довжиною 1.0 м, глибиною 0,12 м та вибоїни довжиною 2,0, шир.2,9, глиб. 0,19 та 18.05.2018 року о 16 год. 23 хв. в м. Полтаві по вул. Х. Шосе, 29 вибоїни шир. 1,5м, довж. 2,0м, глибиною 0,16м, вибоїни довж 1,2м, шириною 0,8м, глиб 0,19м на проїзній частині вулиці не огородив вибоїни та не позначив дорожніми знаками, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, п.3.1.1 ДСТУ 3587-97, ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 Правила дорожнього руху.

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 27.06.2018 р. серія БР №502635, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з безпідставності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 140 КУпАП, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №502635 від 27.06.2018 р. позивача як начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за те, що він не забезпечив та не організував ремонт дорожнього покриття на вул. Огніська, 2А, по вул. П. Орлика на перехресті з вул. Шолом-Алейхема та вул. Х. Шосе, 29 в м. Полтаві, не встановив відповідні дорожні знаки, що свідчать про наявність на дорожньому покритті вибоїн.

Згідно з нормою ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Зі змісту постанови встановлено, що підставою для складання протоколу стали порушення вимог п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 "Безпека руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану".

За змістом п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 "Безпека руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" - "покрытие проезжей части не должно иметь просадок, выбоин, наплывов или иных деформаций, затрудняющих движение транспортных средств. Предельно допустимые повреждения площади покрытия, а также сроки ликвидации с момента их обнаружения должны соответствовать приведенным в таблице 1. Примечание. Состояние покрытия проезжей части и других элементов дороги должны проверяться организациями, которые их эксплуатируют, - ежедекадно. Предельная глубина отдельных просадок, выбоин не должна превышать 4 см для дорог І - III категорий и групп А, Б улиц и дорог населенных пунктов; 6 см - для остальных категорий и групп. Предельная высота наплывов не должна превышать 2 см для дорог I - ІІI категорий и групп А, Б улиц и дорог населенных пунктов; 4 см - для остальных категорий и групп. В случае превышения указанных размеров отдельных просадок, ям, выбоин, наплывов сроки их ликвидации не должны превышать, приведенных в таблице 1".

У зв'язку з вищенаведеним, для доріг категорії І групи А пошкодження (наявність ям) на 100000 м2 покриття, не більше 0,3 (1,5) м2 підлягають усуненню в строк 1(5) діб, для доріг категорії ІІ групи Б пошкодження (наявність ям) на 100000 м2 покриття, не більше 0,5 (3,0) м2 підлягають усуненню в строк 1(5) діб, для доріг категорії ІІІ групи В пошкодження (наявність ям) на 100000 м2 покриття, не більше 1,0 (5,0) м2 підлягають усуненню в строк 3 (7) діб, для доріг категорії ІV-V групи - проїзди - пошкодження (наявність ям) на 100000 м2 покриття, не більше 3,0 (7,0) м2 підлягають усуненню в строк 5(10) діб. При цьому, в дужках наведені значення пошкоджень та строки їх ліквідації для весняного та осіннього періодів.

Матеріалами справи встановлено, що приводом для винесення постанови щодо позивача став факт пошкодження дорожнього покриття на вул. Огніська, 2А, по вул. П. Орлика та вул. Х. Шосе, 29 в м. Полтаві.

На підтвердження вказаних обставин представником відповідача надано суду три Акти обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.05.2018 року (а.с.37-40).

Відповідно до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.05.2018 року, проведеного 18.05.2018 року о 09 год. 52 хв. в м. Полтава по вул. Огнівська, 2А, інспекторами ВБДР УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Лаврусенком І.М. та лейтенантом поліції Михайлюком А.І. виявлено недоліки в експлуатаційному стані ділянки дороги, а саме: експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" за такими показниками: зруйноване автодорожнє покриття площею 115 кв.м; експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2014 та ДСТУ 3308-9697 за такими показниками: покриття проїзної частини має вибоїну довжиною 6,8 м., шириною 5.0 м., глибиною 0,13 м. Експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2014 та ДСТУ 3308-9697 за такими показниками: відсутній дорожній знак 1.12 «Вибоїна», відсутня дорожня розмітка. Інші недоліки в утриманні та експлуатації ділянки: відсутнє бордюрне огородження, зруйнований тротуар, обмежена видимість дорожнього знаку 5.35. 1-2 «Пішохідний перехід». В результаті обстеження ділянку визнано такою, що не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, п. 1.5 ПДР України. Вказаний Акт складений у присутності двох свідків, до якого додавалися фотознімки та схема розташування вибоїни на дорожньому покритті.

Відповідно до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.05.2018 проведеного 18.05.2018 о 11:00 год. в м. Полтава по вул. П.Орлика на перехресті із вул. Ш. Алейхема, інспектором відділу БДР УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Михайлюком А.І. виявлено недоліки в експлуатаційному стані ділянки дороги, а саме: експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками: покриття проїзної частини має вибоїни 1.0*1.3*0.13 м.; 1.0*3.5*0.12 м., 2.0*2.9*0.19 м. Експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2014 та ДСТУ 3308-9697 за такими показниками: відсутній дорожній знак 1.12 «Вибоїна»; відсутня дорожня розмітка. Інші недоліки в утриманні та експлуатації ділянки: відсутні дорожні знаки 2.3 «Головна дорога», 5.35 1-2 «Пішохідний перехід». В результаті обстеження ділянку визнано такою, що не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, п. 1.5 ПДР України.

Відповідно до Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.05.2018 р. проведеного 18.05.2018 р. о 16:12 год. в м, Полтава по вул. Харківське Шосе 29, інспекторами відділу БДР УПП в Полтавській обл. ДПП лейтенантом поліції Михайлюком А.І. виявлено недоліки в експлуатаційному стані ділянки дороги, а саме: Експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками: покриття проїзної частини має вибоїни 2.0*1.5*0.16 м., 1.2*0.8*0,19 м. Експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2014 та ДСТУ 3308-9697 за такими показниками: відсутній дорожній знак 1.12 «Вибоїна»; відсутня дорожня розмітка. Інші недоліки в утриманні та експлуатації ділянки: напливи, відсутня кромка проїзної частини. В результаті обстеження ділянку визнано такою, що не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, п. 1.5 ПДР України.

Відповідно до п. 3 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП, до нього необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Форма акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі є додатком до "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", та передбачає, що його складання має відбуватися за участі представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

Разом з тим, зміст актів обстеження ділянок вулично-шляхової мережі від 18.05.2018 року свідчить про те, що усі три обстеження проводились без присутності представника відповідного підрозділу з експлуатації доріг (вулиць).

При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що представник попереджався про проведення огляду 18.05.2018 року об 09 год. 58 хв., 18.05.2018 року о 10 год. 00 хв. та 18.05.2018 року об 16 год. 08 хв., не надано, а також не надано суду першої та апеляційної інстанцій доказів того, що вказаний акт направлявся до відому підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання обстеженої ділянки дороги, не зазначено в який спосіб та за допомогою яких саме вимірювальних засобів проводилися заміри розміру пошкоджень дороги, що вцілому ставить під сумнів достовірність зазначених у акті відомостей.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання представника відповідача на те, що з метою забезпечення проведення огляду вулично-шляхової мережі УПП в Полтавській області зверталось до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради листом від 14.05.2018 року за вих. № 7690/41/26/03-2018 з питання про призначення відповідальної особи для спільного проведення обстеження вулично-шляхової мережі міста Полтава, в задоволенні якого було відмовлено листом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.05.2018 року за вих. № 01-0601/12/1457, у зв'язку з неможливістю виділення представника для участі у проведенні обстеження, не заслуговує на увагу, оскільки вказане звернення відповідача за своїм змістом не є повідомленням про час та місце обстеження ділянок вулично-шляхової мережі за адресами: вул. Огніська, 2А, по вул. П. Орлика на перехресті з вул. Шолом-Алейхема та вул. Х. Шосе, 29 в м. Полтаві.

Крім того, зі змісту актів обстеження та наданих суду документів неможливо встановити, на підставі яких саме доказів інспектор ВБДР УПП у м. Полтаві лейтенант поліції Михайлюк А.І. зробив висновок, що особою, відповідальною за забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки (вулиці) є саме начальник Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

У відповідності до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що не є особою, відповідальною за дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, та, відповідно, суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Вказав, що в м. Полтаві створене комунальне підприємство, яке наділене відповідними повноваженнями

В ст. 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено той факт, що до службових обов'язків ОСОБА_1. як начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради належить виконання дій, за порушення яких відповідальність передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Частиною 2 ст. 27 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо недоведеності факту, що позивач по справі ОСОБА_1 як начальник Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, відповідальний за виконання п.п. 1.5 ПДР України, п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 та, відповідно, є суб'єктом адміністративного правопорушення, за яке притягнутий до відповідальності згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №502635 від 27.06.2018 р., винесеною інспектором ВБДР УПП у Полтавській області лейтенантом поліції Михайлюком А.І.

Пунктом 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, встановлено, що Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об'єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів.

Згідно п. 2 Єдиних правил визначено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно ст. 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів.

Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об'єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об'єкта благоустрою. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об'єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Відповідачем не надано жодних доказів, які свідчать, що Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради є утримувачем автомобільних доріг в межах населеного пункту (рішення, наказ, розпорядження, статус, довідку).

Посилання в апеляційній скарзі на наявність у позивача обов'язків щодо утримання дорожнього покриття у належному стані визначено Положенням про управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, колегія суддів не приймає, оскільки зі змісту вказаного положення не встановлено обов'язку начальника Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради здійснювати нагляд за утриманням автомобільних доріг м. Полтави.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем належним чином не з'ясовано, чи дійсно позивач є саме тією посадовою особою, яка має нести адміністративну відповідальність по ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1. в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 10.10.2018 р. по справі № 553/1379/18 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 271, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 10.10.2018 по справі № 553/1379/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош Я.М. Макаренко