Справа № 296/9917/18
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/9917/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Київської області в особі інспектора батальйону патрульної поліції у селі Чайки рядового поліції Стадника Вадима Сергійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

03.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 297304 від 23.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. В обгрунтування вимог позивач пояснив, що 23.09.2018 року біля 02 год.28 хв. рухався на своєму автомобілі по автодорозі М-06 Київ-Чоп, 20 кілометр, в напрямку м.Чоп у крайній лівій смузі, зі швидкістю 50 км/год. та шукав розрив у відбійнику, щоб розвернутися та повернути до м.Києва, оскільки забув віддати документи. В подальшому почав перестроюватися в праву смугу руху, пропускаючи автомобіль, який рухався позаду, та в правій смузі руху. Після того, як на вимогу поліцейського зупинив свій автомобіль, дізнався, що відповідач звинуватив його у порушенні п.11.5 ПДР. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та просить скасувати.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08.10.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання (а.с.13-14).

Ухвалою судді від 30.10.2018 року продовжено строки розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 (а.с.17-18).

01.11.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Позивач визнає ті факти, що рухався в крайній лівій смузі при вільних правих та не здійснив поворот ліворуч. На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті. Інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністативної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час. Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП здійснено відповідачем за місцем його перебування та виконання ним його посадових обов'язків, який у даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем розташування УПП у Київській області ДПП та не за місцем розташування УПП в м.Житомирі, як зазначив позивач. Також вказує, що відповідач, розпочавши розгляд справи, назвав своє ім'я і посаду, зазначив порушення яке вчинив позивач, пояснив позивачеві його права та надав можливість дати пояснення. Будь-яких клопотань позивач не заявляв. Після цього інспектор здійснив оцінку доказів та повідомив позивача про прийняте рішення. Крім того, зазначає, що позивач посилається на те, що він мав намір повернути ліворуч в сторону м.Київ з метою передачі документів якійсь знайомій особі, проте доказів на підтвердження цих тверджень позивач не надав, тому дані твердження позивача судом не повинні враховуватись (а.с.21-25).

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Встановлено, що 23.09.2018 року інспектором батальйону патрульної поліції у селі Чайки Управління патрульної поліції Київської області рядовим поліції Стадник В.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №297304, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З постанови вбачається, що 23.09.2018 року біля 02 год.31 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 20 кілометр, в напрямку м. Чоп водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "MERSEDES-BENZ" рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли праві смуги були не зайняті, чим порушив п.11.5 ПДР (а.с.9).

Вимоги п.11.5 ПДР України встановлюють, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно п.10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини 1, 2, 3 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, не надано судуналежних доказів правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого прийнято рішення про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення, відсутні пояснення свідків, а також не враховано пояснення позивача, щодо виїзду у крайню ліву смугу руху для виконання вимог п.10.3 ПДР.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач, окрім письмових пояснень, викладених у відзиві на позов, не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а оскільки доводи позивача відповідачем не спростовані, суд знаходить доведеним, що інкриміноване йому правопорушення він не вчиняв, а відтак притягнений до адміністративної відповідальності неправомірно.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки при винесенні постанови відповідачем не встановлено та не досліджено усіх обставин справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що постанова є необґрунтованою, вина позивача не доведена належними доказами під час її винесення, у зв'язку з чим постанову слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 19, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором батальйону патрульної поліції у селі Чайки Управління патрульної поліції Київської області рядовим поліції Стадник В.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №297304 від 23.09.2018, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити справу.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 286, 296-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Cуддя О. С. Рожкова