Справа № 264/3074/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року справа №264/3074/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2018 року (повний текст складено 17 жовтня 2018 року в м. Маріуполь) у справі № 264/3074/18 (суддя І інстанції - Кузнецов Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови № 1705 від 08 листопада 2017 року, винесеної адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 918 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 жовтня 2017 року до неї прийшли працівники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення, пояснивши, що 09 листопада 2017 року їй необхідно з'явитися до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, а також чекати на виклик. При цьому жодного доказу вчинення нею правопорушення позивачу надано не було. Після цього будь-який виклик до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради до позивача не надходив, а 31 травня 2018 року з Кальміуського ВДВС вона отримала копію постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 1705 від 08 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 918 гривень. Тобто про притягнення її до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дізналася лише 31 травня 2018 року. Вважала цю постанову незаконною, адже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки жодного протиправного діяння нею скоєно не було, а продаж алкогольних напоїв особам у формі не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2018 року у справі № 264/3074/18 позов задоволено. Скасовано постанову № 1705 від 08 листопада 2017 року про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 918 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КпАП України.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Розпорядження Донецької обласної державної адміністрації № 115 від 27.03.2015 року прийнято в рамках повноважень Донецької обласної державної адміністрації та є чинним, а тому обов'язковим до виконання.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом першої ті апеляційної інстанції встановлено, що 26 жовтня 2017 року ДОП Центрального ВП ГУНВ в Донецькій області складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, в якому зазначено, що 26 жовтня 2017 року о 14 год. 20 хв. остання, знаходячись у крамниці «Продукти» за адресою: м. Маріуполь, вул. Войкова, буд. 11-б, здійснила продаж 1 пляшки горілки «Хлібний дар», об'ємом 0,25 л за ціною 35,60 грн. військовослужбовцю у військовій формі, чим порушила Розпорядження Донецької обласної адміністрації № 115 від 27.03.2015 року.

08 листопада 2017 року адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради винесено постанову № 1705 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 918 гривень.

Своє рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції мотивував наступним.

Відповідальність за частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачена за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачеві слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення, полягало у здійсненні продажу алкогольних напоїв військовослужбовцю у військовій формі.

Пунктом 1 Розпорядження Донецької обласної адміністрації № 115 від 27.03.2015 року заборонено на території Донецької області продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових (далі алкогольні напої) особам у військовій формі чи таким, які мають очевидні ознаки, що свідчать про проходження ними військової служби та наявності інформації, що свідчить про причетність особи до Збройних Сил України, чи інших військових формувань, передбачених законодавством.

Однак, диспозиція ч. 2 ст. 156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил торгівлі в пенях місцях, а не особам, та дозволяє органу місцевого самоврядування своїм рішенням визначити приміщення або території, де заборонений продаж алкогольних напоїв. Проте вказана норма КУпАП не передбачає відповідальність за продаж напоїв особам у військовій формі.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 156 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно частини 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Позивач стверджувала, що при розгляді питання про накладення адміністративного стягнення вона присутня не була, на засідання адміністративної комісії , саме на 08.11.2018 року вона не викликалась..

Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги посилання відповідача, про належне повідомлення позивача про дату та час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки суду не надано доказів про отримання позивачем повістки. Крім того, згідно протоколу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, позивачка попереджена щодо розгляду її справи адміністративною комісією о 10.00 годин 09.11.2018 року, без зазначення адреси де буде розглядатись справа.

Усупереч вимогам ч.2 ст.79 КАС України відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Наданий суду апеляційної інстанції список поштових відправлень не можна вважати належним доказом отримання позивачем повістки. Оскільки з наданого списку не можна зробити висновок, що позивач отримала повістку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено принцип неможливості притягнення до адміністративної відповідальності інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, уповноважений орган має повно та об'єктивно дослідити всі обставини у справі, оцінити доводи обох сторін та прийняти рішення, постановлене на основі суворого додержання законності.

Статтею 268 КУпАП встановлена обов'язковість розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення може відбуватися за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, які підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи або у випадку надходження від неї клопотання про відкладення розгляду.

Враховуючи те, що відповідачем не надано будь-яких документів, що підтверджують належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачем прав позивача, гарантованих статтями 268 та 271 КУпАП та є підставою для скасування оскаржуваної постанови як такої, що прийнята без дотримання встановленої законом процедури.

Вищевказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 29 березня 2018 року у справа №502/1664/16-а, від 20 червня 2018 року у справі № 806/2554/16.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2018 року у справі № 264/3074/18 - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2018 року у справі № 264/3074/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов