Справа № 607/11445/18
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2018 Справа №607/11445/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Братасюка В.М.

з участю секретаря Созанської Т.І.

представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі позовну заяву ОСОБА_3 до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Тернопільської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0115/40300/18 від 19 квітня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25406,67грн. та просить закрити провадження у справі

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні докази того, що він мав умисел на вчинення дій передбачених статтею 485 МК України. Відсутність такого умислу унеможливлює притягнення до відповідальності за цією статтею. Митне оформлення проводилось не ним особисто, як про це вказано в оскаржуваній постанові, а митним брокером. При цьому, митним брокером надано митниці саме ті документи, котрі надійшли від постачальника товару - нідерландської компанії M.VOS.VOF та які були надані її представником на митному кордоні України. Окрім того, незважаючи на те, що реальна вартість товару згідно інвойсу складала 1400 євро (23013,27грн.), в митній декларації брокером вказана вартість визначена експертним висновком, а саме: 1664євро (27780,31грн.). Також, у разі виявлення розбіжності в митній вартості товару після його випуску, митний орган може провести процедуру коригування митної вартості з вимогою доплати митних платежів в порядку статті 55 МК України, чого він не зробив. Для розмитнення товару митному органу було надано належні документи; дійсність зовнішньоекономічного контракту від 20 вересня 2014 року ніким не оспорена; він є дійсним. Лист митних органів Нідерландів не може братись до уваги, так як не містить відомостей про транспортний засіб, а також у ньому вказано не той номер контракту. Окрім того, вважає, що відповідачем пропущено шестимісячний строк для притягнення його до відповідальності, так як правопорушення, передбачене статтею 485 МК України не є триваючим. Строк повинен рахуватись з моменту переміщення товару через митний кордон України. Також вказує не те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 12 червня 2018 року, а тому з поважних причин пропустив строк на оскарження, який просить поновити.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Представник Тернопільської митниці в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав суду відзив на позов, згідно якого вказав на те, що постанова Тернопільської митниці №0115/40300/18 від 19 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.485 МК України є законною та обґрунтованою, вважає даний позов безпідставним та зазначив, що митницею правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, так як він був на той час керівником ТОВ «Сокіл-Захід» (декларанта), а митний брокер діяв від імені ТОВ «Сокіл-Захід». Окрім того, позивач міг протягом трьох років з дня завершення митного оформлення внести зміни у митну декларацію та подати документи, що містять правдиві відомості про вартість та відправника товару, проте таким правом не скористався. Також посилається на те, що судовими рішеннями вже встановлено факт того, що ТОВ «Сокіл-Захід» не купувало у нідерландської компанії транспортного засобу на підставі договору від 20 вересня 2014 року, тому дані обставини не підлягають доказуванню. Вказує на те, що насправді товар був придбаний за 3300 євро. Порушення позивачем статті 485 МК України було виявлено Тернопільською митницею лише 20.02.2018 року, з цього числа й слід рахувати шестимісячний строк на притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На думку представника відповідача, оскаржувана постанова винесена у відповідності до положень МК України, викладені у ній обставини підтверджені належними та допустимими доказами, підстав для її скасування немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

19.04.2018 року заступником начальника Тернопільської митниці ДФС була винесена постанова в справі про порушення митних правил №0115/40300/18, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25406,67грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 20.09.2014 року ТОВ «Сокіл-Захід», в особі директора ОСОБА_3, та компанія M.VOS VOF (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands) уклали договір №01/01/2014 NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів, далі Товар (п. 1.1. Договору). Сторони домовились, що товар буде поставлятись на умовах DDU-Тернопіль, відповідно до Інкотермс 2010 (п. 3.1. Договору). Датою відвантаження товару є дата рахунку (invoice). Продавець зобов'язується забезпечити наявність всіх документів, необхідних для безперешкодного переміщення товару до кордону України (п. 3.2., 3.3. Договору). Вартість товару визначається в рахунках (п. 4.2. Договору).

10.10.2014 року ТОВ «Віта-Едванс», як виконавець, що здійснює декларування на підставі ліцензії на право здійснення посередницької діяльності митного брокера, та ТОВ «Сокіл-Захід», в особі керівника ОСОБА_3, як замовник, уклали договір №10/10/2014-2 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів. Згідно з умовами даного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Тернопільській митниці. Дії, пов'язані з декларуванням і митним оформленням товарів замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством України (п. 1.1 Договору).

20.10.2014 року ТОВ «Віта-Едванс», як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід» подало в Тернопільську митницю ДФС попереднє повідомлення ЕЕ №403000007/2014/903419 про намір ввезти на митну територію України товар автомобіль VOLKSWAGEN LT35 TDI, календарний рік виготовлення 2005, кузов № НОМЕР_1.

21.10.2014 року через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт вказаний автомобіль.

Інвойс № 00019 від 15.10.2014 року, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було подано в пункті пропуску водієм даного транспортного засобу.

Завершуючи митне оформлення, 24.10.2014 року ТОВ «Віта-Едванс» (в особі ОСОБА_4.), як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід», подало в Тернопільську митницю ДФС митну декларацію №403000006/2014/301441, згідно якої заявлено до митного оформлення в митному режимі імпорт товар «автомобіль VOLKSWAGEN LT35 TDI, календарний рік виготовлення 2005, кузов № НОМЕР_1» фактурною вартістю 1400 євро, що за курсом НБУ на день подання митної декларації митниці становить 23013,27гривень. У графі 465 цієї декларації заявлено митну вартість товару 1664євро (27780,31грн.), яка визначена на підставі експертного автотоварознавчого дослідження, про що свідчить код ММВ 6, зазначений у графі 43 декларації.

Фактурна вартість випливає із рахунку-інвойсу №00019, виданого 15.10.2014 року компанією VOS (Broekheuvelsestraat 2, 5524 JC Hedel). На інвойсі міститься штамп Львівської митниці ДФС «під митним контролем» (21.10.2014 року) та штамп Тернопільської митниці ДФС «під митним контролем» (24.10.2014 року).

Заявлена митна вартість товару у сумі 27780,31грн. визначена на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №711 від 23.10.2014 року, складеного на замовлення позивача, відповідно до якого вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN LT35 TDI, календарний рік виготовлення 2005, кузов № НОМЕР_1 на дату оцінки може складати 1664 євро, про що свідчить код МВВ-6 зазначений у графі 43 декларації.

27.04.2017року головним прокурором землі у м. Нюрнберг-Фюрт, Німеччина направлено на адресу ДФС України лист № 404 AR 277336/16 від 27.04.2017року та рахунок-фактуру німецької компанії «Mechaalany Gebrauchtwagen» від 16.10.2014 № 16.10.14/120, а також копію паспорта громадянина України ОСОБА_5 для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 02.06.2010року, на підставі яких встановлено, що вартість автомобіля VOLKSWAGEN LT35 TDI, календарний рік виготовлення 2005, кузов № НОМЕР_1 становить 3300 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 54245,57грн., а його покупцем є ОСОБА_5 а не ТОВ «Сокіл-Захід».

Вказаний транспортний засіб був проданий «VOS» 5334 LH Velddriel, Dе Tweede Geerden, 9 Netherlands, а одержувачем вказано ТОВ «Сокіл-Захід».

Листом №DIC_2015_36537 від 13.11.2015 року, митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував ДФС України, що контракт 01/01/2014 між ТОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією M.VOS VOF не укладався, а транспортні засоби українській компанії не продавались.

03.04.2018 року відносно ОСОБА_3 у його відсутності складено протокол про порушення митних правил за статтею 485 МК України. Протокол надіслано позивачу поштовою кореспонденцією 03.04.2018 року.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом частини першої статті 486, статті 489 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням; посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ст.485 МК України, відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з частиною першою ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом. декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст. 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів абс засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст.53 МК України.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів наявності в діях позивача умислу на вчинення дій передбачених диспозицією ст.485 МК України.

Так, як встановлено судом, попередня декларація та сама митна декларація №403000006/2014/301441 подавались Тернопільській митниці митним брокером ТОВ «Віта-Едванс» ОСОБА_4

Інвойс №00019 від 15.10.2014року, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20.09.2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були подані на пункті пропуску працівникам митниці не безпосередньо позивачем, а водієм транспортного засобу, пояснень від якого щодо того хто йому надав вказані документи працівниками митниці відібрано не було.

Заявлена митна вартість товару була визначена на підставі узгодження ціни між митним брокером ТОВ «Віта-Едванс» та представниками митниці.

Митніплатежі списувались на підставі декларації митницею самостійно, що також свідчить про те, що безпосередньо позивач дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, не вчиняв.

Частиною 5 ст.266 МК України передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів некомерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов»язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант. Також суд вважає, що проведення позивачем експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу, з якої й сплачені митні платежі, вказує на відсутність умислу ОСОБА_3 на ухилення від сплати митних платежів у повному розмірі.

При цьому суд також зауважує, що жодних доказів щодо визнання нечинним у встановленому порядку зовнішньоекономічного контракту №01/01/2014 NL, укладеного 20.09.2014 року між ТОВ «Сокіл-Захід», та нідерландською компанією M.VOS VOF (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands) матеріали справи не містять, а у листі митного інформаційного центру Королівства Нідерланди №DIC_2015_36537 від 13.11.2015 року, на який посилається позивач, зазначено інший номер контракту, що ставить під сумнів достовірність наданої інформації.

Таким чином, документи, що на них посилається митний орган в якості підтвердження вини позивача, вину останнього не підтверджують.

Також, митним органом в діях позивача не доведена і об'єктивна сторона інкримінованого йому правопорушення, оскільки матеріалами справи підтверджено, що заявлення неправдивих відомостей та подання документів безпосередньо позивачем не здійснювалось.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вказаної норми права, відповідач, заперечуючи проти даного позову, не довів правомірності винесення вказаної постанови.

За таких обставин висновок відповідача в оскаржуваній постанові про те, що позивач заявив у митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, а саме інвойс №00019 від 15.10.2014 року, що містив недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до ухилення від сплати митних платежів у сумі 8468,89 грн., є безпідставним, таким, що ґрунтується на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З досліджених судом доказів не вбачається вчинення позивачем будь-яких умисних дій спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб'єктивної сторони даного правопорушення, оскільки суб'єктивна сторона такого правопорушення характеризується прямим умислом, якого у позивача не було.

Частиною 1 ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, а згідно п. 3 ч. 1 ст. 531 МК України такою підставою є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність обґрунтованих доказів, які б свідчили про прямий умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації про визначенні митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів інвойсу №00019 від 15.10.2014 року,суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а також вважає, що викладені в оскаржуваній постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що згідно п. 1,3 ч. 1 ст. 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Крім цього, згідно з ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст.53 МК України.

Судом встановлено, що ТОВ "Сокіл-Захід" із 10.10.2014 року перебуває на обліку в Тернопільській митниці ДФС та є декларантом згідно МК України. Водночас, митне оформлення вказаного транспортного засобу було проведено Тернопільською митницею ДФС відповідно до поданої декларантом митної декларації №403000006/2014/301441 та необхідних документів, зокрема, контракту купівлі-продажу №01/01/2014 NL від 20.09.2014 року та інвойсу № 00019 від 15.10.2014 року.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналізуючи матеріали справи, приймаючи до уваги той факт, що лист митного інформаційного центру Королівства Нідерланди №DIC_2015_36537 від 13.11.2015 року, яким останній інформував ДФС України про те, що контракт №01/01/2014 від 20.09.2014 року між ТОВ "Сокіл-Захід" та нідерландською компанією "M.VOS VOF" не укладався, а транспортні засоби українській компанії не продавалися, приходить до переконання, що факт незаконного переміщення транспортного засобу було встановлено органом податків і зборів ще 13.11.2015 року.

Крім цього, суд зазначає, що 27.04.2017року головним прокурором землі у м. Нюрнберг-Фюрт, Німеччина направлено на адресу ДФС України лист № 404 AR 277336/16, і саме з цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачем пропущено строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, відсутність складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи строків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому постанова в справі про порушення митних правил №0115/40300/18 від 19 квітня 2018 року, винесена заступником начальника Тернопільської митниці ДФС про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25406,67грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст.485, 486, 487, 489, 531 МК України, ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил №0115/40300/18 від 19 квітня 2018 року, винесену заступником начальника Тернопільської митниці ДФС про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25406,67 гривень - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_3 за ст. 485 Митного кодексу України - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду, відповідно до частини 4 ст.286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. с. Острів Тернопільського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: Тернопільська митниця Державної фіскальної служби, місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39420537.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк