Справа № 1540/4145/18
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4145/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про:

визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації №669378/41719432 від 27.04.2018 року;

зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №73 від 20.03.2018 року (реєстраційний номер ПН - ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» 20.03.2018 року, було виписано податкову накладну №73, на загальну суму 17 183,00 гривень, по взаємовідносинах з ТОВ «Глобал Оушен Лінк». 11.04.2018 року дану накладну було направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманої квитанції від 11.04.2018 року, вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної зазначено п.201.16 ст. 201 Податкового Кодексу України, що відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". При цьому, було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Позивач в електронному вигляді через засоби електронного зв'язку направив повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по зупиненій податковій накладній, пояснення та копії документів, перелік яких, на думку позивача, відповідав вичерпаному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Отже, як вважає позивач, ним було надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарської операції по вищевказаній податковій накладній. За результатами розгляду пояснень та документів, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення: № 669378/41719432 від 27.04.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 73 від 20.03.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; Підставою для відмови в реєстрації було зазначено, що платником податку не надані копії документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

04 вересня 2018 року представником відповідачів через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду (вхід. № 25831/18) подано відзив на позовну заяву, згідно якого, відповідачі позивні вимоги не визнають та просять суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в на те, що позивачем після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних було відправлено засобами електронного зв'язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним. Відповідачі зазначають, що з огляду на не надання позивачем разом із повідомленнями, всіх необхідних документів, ГУ ДФС в Одеській області прийняло рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Таким чином, рішення комісії ГУ ДФС в Одеській області із посиланням на підставу - не надання платником податку всіх необхідних копій документів - є повністю обґрунтованими.

У судове засідання, призначене на 09 листопада 2018 року о 10 годині 15 хвилин, особи, які беруть участь у справі - не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись.

Через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача (вх.№33556/18 від 07.11.2018 року) надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.84).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України розгляд справи здійснено судом без участі сторін у порядку письмового провадження.

Пунктом 10 частини 1 статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідачів на адміністративний позов, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до приписів п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» було складено податкову накладну № 73 від 20.03.2018 року та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.13).

Згідно отриманої квитанції вказану податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної зазначено п.201.16 ст. 201 Податкового Кодексу України, що відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". При цьому, було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с.14).

Позивач зазначає, що на виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, в електронному вигляді через засоби електронного зв'язку направив повідомлення №41 від 23.04.2018 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по зупиненій податковій накладній, пояснення та копії документів, перелік яких відповідав вичерпаному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с.15).

Проте, рішенням Комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 669378/41719432 від 27.04.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 72 від 20.03.2018 року (а.с.17).

Підставою для відмови в реєстрації вищезазначеної податкової накладної було зазначено, що платником податку не надані копії документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою на вищевказане рішення, прийняте за результатами розгляду пояснень та документів. Згідно отриманого рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України, скарга залишена без задоволення, а рішення комісії ДФС без змін (а.с.18-19).

Вважаючи зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Оушен Лінк» уклали договір №К-804/1/17 про перевезення вантажу у контейнерах вантажним автомобільним транспортом від 11 грудня 2017 року (а.с.21).

Згідно умов Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС», за винагороду зобов'язано доставити ввірений вантаж у 20-ти та 40-ка футових морських контейнерах вантажним автомобільним транспортом та видати його особі, яка має право на отримання вантажу.

Оплата за виконане перевезення проводиться згідно рахунку протягом п'яти банківських днів, починаючи з дня, наступного за днем пред'явлення перевізником оформлених належним чином оригіналів товарно-транспортних накладних (з печаткою отримувача), Актів виконаних робіт, податкових накладних, а також документів, що підтверджують повернення в порт порожнього контейнера.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMAU0042551, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» 16.03.2018 року здійснило перевезення мішків солоду ячного, вагою брутто 18060 кілограмів з місця навантаження міста Чернігова до Одеського морського торгівельного порту з подальшою відправкою до Алжира (а.с.27).

На підтвердження виконання договору перевезення було складено Акт надання послуг №288 від 20 березня 2018 року та видано рахунок на оплату на загальну суму разом з ПДВ 17183,00 гривень (а.с.28-29). Оплата підтверджується платіжним дорученням №42607 від 03.04.2018 року.

Проте суд зазначає, що в оскаржуваному Рішенні про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №669378/41719432 від 27.04.2018 року чітко зазначено, які саме документи не були надані ТОВ «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС», а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що позивач не надав до комісії всіх необхідних та належним чином оформлених документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» по незареєстрованій податковій накладній.

До суду первинних документів по вказаній господарській операції, які б відповідали вимогам Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні № 996-XIV від 16.07.1999 року" - також не надано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797- VIII до Податкового кодексу України внесено ряд суттєвих змін, та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

У зв'язку з чим ст. 201 Податкового кодексу України доповнено п. 201.16 наступного змісту: «реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу».

Відповідно до п.74.2 ст.72 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010р. №1246 (зі змінами та доповненнями) відповідно до пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п. 201.16.1. ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 року № 2245-VIII пункт 200.16 статті 200 Податкового кодексу України був викладений у новій редакції, та з 1 січня 2018 року передбачає, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час винесення оскаржуваного Позивачем рішення ГУ ДФС в Одеській області процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію / відмову у реєстрації регламентована:

Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями);

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі за текстом - Постанова № 117);

Наказом Державної фіскальної служби України від 16.03.2018 року № 137 «Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» (зі змінами та доповненнями).

У відповідності до вимог п. 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 14 даного Порядку встановлено, що Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (п. 19 Порядку).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п. 20 Порядку).

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (п. 21 Порядку).

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні Комісії ДФС України чітко зазначено, які саме документи не надано підприємством ТОВ «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» разом із повідомленням.

Крім того, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу Міністерства фінансів України №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З огляду на не надання ТОВ «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» разом із повідомленням від 23.04.2018 року всіх необхідних документів, суд дійшов висновку, що ДФС України було правомірно винесено рішення № 669378/41719432 від 27.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 73 від 20.03.2018 року, виписаної на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Оушен Лінк».

На думку позивача, наявний в матеріалах справи письмовий доказ, а саме CMR, підтверджує правомірність складення податкової накладної №73 від 20.03.2018 року. Проте суд, оцінюючи докази зазначає, що CMR - міжнародна товарно-транспортна накладна, а доказів, які підтверджують виконання договору на перевезення №К-804/1/17 від 11 грудня 2017 року по території України, ані Державній фіскальній службі, ані суду - не надано.

З урахуванням вищезазначеного, суд критично оцінює доводи позивача, що надані документи на підтвердження господарської операції є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Крім того, згідно ч.3 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено (інформація, яка міститься на сайті єдиного державного реєстру судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/, справа №521/14133/18), що 30 серпня 2018 року слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси, Крижановський О.В., при секретарі Малиш О.Л., за участю слідчого Максименко О.В., генерального директора ТОВ "Глобал Оушен Лінк" Дунаєва А.В. та представника Оліянчука Ю.Г. розглянув клопотання старшого слідчого ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області Коваля Д., погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області Меньшовим Д. про арешт майна за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за номером 0000008 від 02.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

У вищезгаданій ухвалі зазначається, що : «…невстановленими слідством особами створена злочинна схема на території України з метою виведення валютних коштів за кордон, проведення тіньових розрахунків із постачальниками-нерезидентами, а також з мінімізації митних платежів під час імпорту-експорту ТМЦ, з використанням печаток постачальників (підприємств-нерезидентів з Китаю), виготовлених від їх імені документів (імпортні контракти, інвойси, сертифікати якості тощо), які містять недостовірні відомості про вартість, вагу та кількість ТМЦ. Після чого документально товари передаються на підконтрольні підприємства з ознаками «транзитності», що надає можливість підприємствам вигодонабувачам занизити митні та інші платежі до бюджету…».

«… з метою відшукання доказів, що вказують на факти умисного ухилення від сплати податків, на виконання ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси (справа №521/13595/18), 21.08.2018р. проведено обшук за адресою: м. Одеса, вулиця Середня, будинок 83-А, в адміністративній будівлі бізнес центру «Престиж» на четвертому поверсі у офісах №400, 401, 402, 403, 404, 405, 406, 407, 408, 409, 410, 411,412, 413,414, 415, за результатами проведення якого виявлено та вилучено: - чисті незаповнені бланки міжнародних товарно - транспортних накладних з мокрими відбитками печатки на кожному бланку ТОВ «Філл лоджистікс» () на 6-ти арк.;»

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що рішення Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкової накладної №669378/41719432 від 27.04.2018 року є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивача викладені в позовній заяві є не обґрунтованими, та в їх задоволенні слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛЛ ЛОДЖИСТІКС» (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 2А, офіс 111, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Лівівська площа 8, ), Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса,вул. Семінарська 5, ), Комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (65044, м. Одеса,вул. Семінарська 5, ), про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації №669378/41719432 від 27.04.2018 року - відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя Балан Я.В.

.