Справа № 815/1483/18     
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1483/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника прокуратури - Бондаревського О.М. (за посвідченням),

представника третьої особи - ОСОБА_2 (за ордером),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування будівельного паспорту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про:

1. Визнання протиправними дії щодо видачі Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради будівельного паспорту від 06.10.2016 року, реєстраційний № 01-07/236 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0374 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, замовник - ОСОБА_3

2. Скасування будівельного паспорту від 06.10.2016 року, виданого Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради, реєстраційний № 01-07/236 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0374 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, замовник - ОСОБА_3

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року судом на підставі положень ч.1 ст. 169 та ст.122 КАС України даний позов залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року згідно ч.2 ст.123 КАС України позовну заяву заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування будівельного паспорту повернуто позивачеві.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року про повернення позову скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

24 липня 2018 року справа №815/1483/18 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду після закінчення апеляційного провадження.

На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року судом поновлено заступнику прокурора Одеської області строк звернення до суду з даним позовом, прийнято до розгляду позовну заяву заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (вх. №11717/18) та відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу та призначено підготовче засідання. Зобов'язано заступника прокурора Одеської області у п'ятнадцятиденний строк з дати отримання копії ухвали суду надати до Одеського окружного адміністративного суду докази надсилання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та отримання ним повідомлення прокуратури Одеської області №05/1/035вих18 від 22.03.2018 року в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора Одеської області зазначає наступне.

Прокуратурою області в процесі опрацювання стану додержання діючого архітектурно-будівельного та містобудівного законодавства України встановлено, що Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради (далі - Управління) 06.10.2016 на замовлення ОСОБА_3 виданий будівельний паспорт, реєстраційний №01-07/236 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0374 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2. Опрацюванням вказаного документу, який надійшов до прокуратури Одеської області 14.03.2018 встановлено, що дії Управління щодо видачі вказаного будівельного паспорту є протиправними, оскільки порушують вимоги діючого законодавства України. Вказує, що згідно до інформації Управління від 05.03.2018 № 01-15/122 відповідно до Генерального плану м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 №6489-VІ 1989, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 заплановано розташування установ стаціонарної рекреації. Проте Управління, в порушення вищезазначених приписів Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не повернуло пакет документів щодо отримання будівельного паспорту замовнику, а навпаки 06.10.2016 видало останній за реєстраційним номером 01-07/236. Таким чином, вказані дії Управління є протиправними. Зазначає, що моніторингом інформації що знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті ДАБІ України (www.dabi.gov.ua) встановлено, що позивачем по справі зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, за адресою: АДРЕСА_3, щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу. В подальшому, вивченням Генерального плану м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 №6489-VI 1989, який є у вільному доступі в мережі Інтернет (http://omr.gov.ua/), орієнтовно на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 заплановано розташування установ стаціонарної рекреації, що не передбачає будівництва дачних будинків. Вказує, що прокуратурою області скерований запит до позивача та управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради для отримання інформації та копій документів стосовно підстав проведення будівельних робіт, надавши при цьому належним чином засвідчені копії декларацій про початок підготовчих робіт, декларацій про початок виконання будівельних робіт, декларацій про готовність об'єктів до експлуатації та сертифікатів відповідності збудованих об'єктів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (з урахуванням дробів та літер вказаної адреси) та копій матеріалів перевірок вказаних об'єктів, які проведені управлінням/департаментом та, у разі наявності, документів, які стосуються судових спорів між власниками вказаних об'єктів та управлінням/департаментом. Зазначає, що після опрацювання та надання правової оцінки відповідям на вказаний запит, прокуратурою області 22.02.2018 скерований запит на адресу відповідача по справі про надання будівельних паспортів на об'єкти за адресою: АДРЕСА_3, на який отримано відповідь від 14.03.2018, яка є додатком до адміністративного позову. Факт відсутності реагування на порушення приписів діючого законодавства України підтверджується тими обставинами, що позивачем по справі на вищезазначений лист прокуратури Одеської області від 08.12.2017 № 05/1-3484вих 17 не зазначено, що ним вживалися заходи щодо скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду щодо об'єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів, (копія відповідного листа від 12.12.2017 додається). Вказані обставини підтверджуються також листом відповідача на адресу прокуратури області від 14.03.2018, який є додатком до відповідного позову, в якому не міститься будь-якої інформації стосовно реагування позивача щодо оскарження дій відповідача в частині видачі будівельного паспорту.

Враховуючи викладене, заступник прокурора Одеської області просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ухвалу суду від 30 липня 2018 року отримав 07 серпня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак ні протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали, ні станом на момент винесення рішення відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.

03 вересня 2018 року до суду від представника ОСОБА_3 надійшли пояснення щодо позову, у яких зазначає, що обґрунтовуючи підстави для звернення до суду в інтересах Департаменту ДАБІ в Одеській області, прокурор вказує, що Департамент свої функції контрою у належний спосіб не виконав та порушення про які йде мова в позові протягом тривалого часу не усунуті. Однак вказані доводи прокурора є безпідставними та не відповідають дійсності. Зазначає, що з рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/4053/17 від 28.03.2018 вбачається, що Департамент ДАБІ в Одеській області не просто знав про видачу оскаржуваного паспорту, а й провів у 2017 році перевірку законності дій Управління архітектури і містобудування, склав акт перевірки від 17.02.2017, виніс припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудування, а також прийняв рішення про зупинення дії рішення №416 від 17.02.2017. Таким чином, Департамент ДАБІ в Одеській області, як орган контролю вживав заходів, передбачених чинним законодавством. Прокурор не надав жодного доказу того, що Департамент, в інтересах якого він звертається, не вжив або неналежно вжив заходів контрою, що в даному випадку може бути підтверджено: висновком службового розслідування Департаменту або вищестоящого органу (Держархбудінспекцією України); наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора (ів) Департаменту за неналежне виконання своїх обов'язків; рішенням суду про визнання дій, рішень, бездіяльності Департаменту або його службових осіб незаконними; вироком суду, в якому буде встановлено вину службових осіб Департаменту у вчиненні незаконних дій/бездіяльності під час виконання покладених на них обов'язків та ін. Зазначає, що прокурор, підмінюючи орган відомчого контрою, переймаючи його функції та незаконно втручаючись у його діяльність, на підставі власних, суб'єктивних, нічим не підкріплених доводів звернувся з даною позовною заявою до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що прокурор не вказав та належним чином не обґрунтував, яку кінцеву мету він переслідує пред'являючи даний позов та чиї права він захищає та прагне поновити, оскілки замовник будує дачний будинок на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності та на підставі документів (дозволів) виданих уповноваженим органом. На даний момент на вказаній земельній ділянці житловий будинок вже повністю збудований, відповідно до тих дозвільних документів, як діяли весь цей час, до моменту подання позову (будівельний паспорт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт), а тому є не зрозумілим, які права держави прокурор намагається захистити та поновити шляхом скасування будівельного паспорту, який фактично, на даний час вичерпав свою дію. Вказує, що відповідно до Генерального плану м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 р., земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_2) розташована в ландшафтно-рекреаційній зоні на території установ стаціонарної рекреації. Згідно з пояснювальною запискою до Генерального плану м. Одеси (текстова частина) та відповідно до ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова населених пунктів» ландшафтно-рекреаційна зона м. Одеси формується системою: озеленених територій загального користування, водних поверхонь, пляжів та інших елементів природного ландшафту, які входять у систему відкритих просторів, та територіями оздоровчо-рекреаційного призначення (санаторії, пансіонати, дачна забудова, інші об'єкти стаціонарної рекреації). Посилаючись на п.п. 3.41*, 3.42* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова населених пунктів», ст.ст. 5, 78, 91, 154 Земельного кодексу України, ч. 4 ст. 373, ч. 1 ст. 375 Цивільного кодексу України вказує, що з будівельного паспорту, реєстраційний №01-07/236 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_1) з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що він виданий на будівництво індивідуального дачного будинку та навісу. Будівництво індивідуального дачного будинку та навісу в цій зоні не суперечить Генеральному плану м. Одеси та намірам забудови. Посилання представника позивача на не відповідність намірів забудови вимогам ДБН 360-92** є не обґрунтованими, оскільки нормами Земельного кодексу України передбачене дачне будівництво на землях рекреаційного призначення та за нормами ДБН 360-92** дачне поселення слід розміщувати, як правило, у місцевості, яка має рекреаційні якості, а пункти ДБН, на які посилається позивач стосуються дачних та садових товариств та об'єднань громадян (п. 3.38*-3.51*).

Враховуючи викладене, представник третьої особи просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою від 26 вересня 2018 року клопотання представника прокуратури задоволено та продовжено строк підготовчого провадження у даній справі.

18 жовтня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу №815/1483/18 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник прокуратури просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з підстав, наведених у поясненнях на позов.

Представники Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради у судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, поясненнями на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 5, 78, 91, 154 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на принципах невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення гарантій прав на землю, тощо. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Власники земельних ділянок зобов'язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Суд зазначає, що земельна ділянка площею 0,0374 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3, що сторонами не заперечується.

Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 06.10.2016 року виданий будівельний паспорт (а.с.75-80), реєстраційний №01-07/236 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0374 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованого за адресою: АДРЕСА_2, замовник - ОСОБА_3.

Заступник прокурора Одеської області, вважає дії щодо видачі ОСОБА_3 будівельного паспорту протиправними, оскільки цей паспорт суперечить Генеральному плану м. Одеси, затвердженому рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 року №6489-VІ, за яким на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 заплановано розташування установ стаціонарної рекреації.

У зв'язку з викладеним, вважаючи також, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не виконано у належний спосіб функції контролю, звернувся до суду з даним позовом, надавши до суду повідомлення від 22.03.2018 року №05/1-033вих18 (а.с.81).

Згідно з положенням ч. 4 ст. 373, ч. 1 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Таким чином, обов'язковою умовою користування земельною ділянкою є її використання за цільовим призначенням, а втручання в таке користування, забороняється.

Цільове призначення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 - це будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, а тому ця земельна ділянка може бути використана власником для будівництва будинку, господарських будівель і споруд.

З будівельного паспорту, реєстраційний №01-07/236, щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0374 га (кадастровий номер НОМЕР_1) з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 111А вбачається, що він виданий на будівництво індивідуального дачного будинку та навісу.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (станом на момент виникнення спірних правовідносин) забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно з п. 1.4 «Порядку видачі будівельних паспортів забудови земельної ділянки», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011 року (далі - Порядок) (у редакції, чинній на момент розроблення будівельного паспорта) розроблення будівельного паспорта здійснюється в межах населених пунктів відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до п.2.1 Порядку видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (п.2.3 Порядку).

Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (п.2.4 Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Представник прокуратури не зазначав в позові та у своїх поясненнях про надання ОСОБА_3 до Управляння архітектури та містобудування Одеської міської ради неповного пакету документів для отримання будівельного паспорту, не обґрунтовував позов такими обставинами, а тому ці обставини не досліджувалися судом та їм не надавалася оцінка, ці обставини не входять в предмет доказування по цій справі.

Відповідно до положень ст. 50, 51 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Враховуючи вищевикладене та дані Генерального плану м. Одеси щодо розташування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 в зоні установ стаціонарної рекреації, суд приходить до висновку, що будівництво індивідуального дачного будинку та навісу в цій зоні не суперечить Генеральному плану м. Одеси, тобто, не суперечить вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

При цьому, пояснювальна записка до Генерального плану м. Одеси (текстова частина), який є діючим на даний час та якому за твердженнями прокуратури суперечить оскаржуваний будівельний паспорт, місить положення про те, що ландшафтно-рекреаційна зона м. Одеси формується системою озеленених територій загального користування, водних поверхонь, пляжів та інших елементів природного ландшафту, які входять у систему відкритих просторів та територіями оздоровчо-рекреаційного призначення (санаторії, пансіонати, дачна забудова, інші об'єкти стаціонарної рекреації).

Таким чином, суд не вбачає невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, тощо, а тому у Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради були відсутні підстави для повернення пакету документів, наданих ОСОБА_3 для видачі оскаржуваного будівельного паспорту.

Також суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Зокрема, Європейський Суд наголосив на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має повне право розумно очікувати, що якщо місцевий орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.

Рішенням Європейського суду з права людини від 24.06.2003 №44277/98 «Стретч проти Сполученого Королівства» встановлено, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника, на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", отже визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування;». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належній і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП], заява №33202/96, п.120, ЕСНR 2000-1, «Онерллдіз проти Туреччини» [ВП], заява №48939/99, п.128, ЕСНR 2004-ХП, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року та «Москаль проти Польщі», заява №10373/05, п.51, від 15 вересня. 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх, дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, п.74, від 20 травня 2010 року та «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119) (п. 70).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі», п,73). Будь-яка інша, позиція була б рівнозначною, inter alia, - санкціонування неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», заява №36548/97, п.58, ЕСНR 2002-VIII) (п. 71).

З огляду на викладене, суд вважає, що скасування будівельного паспорту через більш як 2 роки з моменту його видачі при тому, що він є підставою для здійснення будівництва, суперечить принципу юридичної визначеності та належного врядування (Рішення Європейського суду з прав людини «Беєлар проти Італії», «Стретч проти Сполученого Королівства», «Лелас проти Харватії», «Москаль проти Польщі»), оскільки особа, на користь якої прийнято певне рішення органом влади має право розумно очікувати на наявність у органу компетенції на його прийняття, державні органи повинні діяти вчасно, мінімізувати ризик помилок і сприяти юридичній визначеності.

Окрім цього суд зазначає, що Одеським окружним адміністративним судом 28 березня 2018 року винесено рішення по справі №815/4053/17 за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області Олещук Юрія Анатолійовича про визнання неправомірними та такою, що проведено із порушенням норм чинного законодавства позапланову перевірку дотримання вимог законодавства управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та скасувати рішення Департаменту ДАБІ в Одеській області №№413,414,415,416,417,418 від 17.02.2017 року, складені головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області Олещук Юрієм Анатолійовичем.

Так, вказаним рішенням у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Вказане рішення набрало законної сили 08 травня 2018 року.

Згідно ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що у рішенні від 08.03.2018 року по справі №815/4053/17 судом встановлено наступне: «…Держархбудінспекцією України видано наказ від 23.01.2017 №66, згідно якого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі, також - Департамент) передбачено проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівної діяльності Управлянням архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі також - Управління), стосовно видачі будівельних паспортів:№01-07/229 від 06.10.2016 на будівництво індивідуального дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2, 111/Б; №01-07/230 від 05.10.2016 на будівництво індивідуального дачного будинку за адресою: АДРЕСА_4; №01-07/231 від 06.10.2016 на будівництво індивідуального дачного будинку за адресою: АДРЕСА_4; №01-07/232 від 06.10.2016 на будівництво індивідуального дачного будинку за адресою: АДРЕСА_4; №01-07/233 від 05.10.2016 на будівництво індивідуального дачного будинку за адресою: АДРЕСА_4; №01-07/234 від 05.10.2016 на будівництво індивідуального дачного будинку за адресою: АДРЕСА_3; №01-07/235 від 06.10.2016 на будівництво індивідуального дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2; №01-07/236 від 06.10.2016 на будівництво індивідуального дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2. …

Згідно Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17.02.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції - ДДАБІ в Одеській області) Олещуком відповідно до наказу № 66 від 23.01.2017 року на підставі службової записки заступника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 20.01.2016 року № 1015-7/15-560 в управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі - УАМ ОМР) проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства.

За результатами проведення зазначеної позапланової перевірки ДДАБІ в Одеській області було складено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 17.02.2017 року, згідно якого встановлено строк для усунення порушень - до 17.03.2017 року. …

Не зважаючи на встановлений інспектором ДДАБІ в Одеській області строк для усунення порушень до 17.03.2017 року, в день проведення зазначеної позапланової перевірки, тобто 17.02.2017 року, було складено та поштовим відправленням направлено на адресу УАМ ОМР наступні рішення: Рішення № 413 від 17.02.2017 року про зупинення дії будівельного паспорту від 06.10.2016 року № 01-07/229; Рішення № 414 від 17.02.2017 року про зупинення дії будівельного паспорту від 05.10.2016 року № 01-07/230; Рішення № 415 від 17.02.2017 року про зупинення дії будівельного паспорту від 05.10.2016 року № 01-07/233; Рішення № 416 від 17.02.2017 року про зупинення дії будівельного паспорту від 05.10.2016 року № 01-07/234; Рішення № 417 від 17.02.2017 року про скасування дії будівельного паспорту від 06.10.2016 року № 01-07/235; Рішення № 418 від 17.02.2017 року про скасування дії будівельного паспорту від 06.10.2016 року № 01-07/236. …».

Таким чином суд приходить до висновку, що правомірність будівельного паспорту №01-07/236 від 06.10.2016 року була предметом розгляду по справі №815/4053/17, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області здійснювалась його перевірка та приймалось рішення за результатами перевірки, а відтак посилання заступника прокурора Одеської області у позовній заяві на неналежне виконання Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради є необґрунтованим.

Окрім цього суд зазначає наступне.

Згідно пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України від 14 жовтня 2014 № 1697-VII «Про прокуратуру».

У частині третій статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначені норми законодавства, враховуючи висновки щодо необґрунтованості доводу позивача про невідповідність намірів забудови земельної ділянки, зазначених у будівельному паспорті №01-07/236 від 06.10.2016 року вимогам містобудівної документації, а також обставини, встановлені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року по справі №815/4053/17, суд зазначає, що у заступника прокурора Одеської області відсутні підстави для подання даного позову в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області є необґрунтованими та такими, що задоволенню що не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про: визнання протиправними дії щодо видачі Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради будівельного паспорту від 06.10.2016 року, реєстраційний № 01-07/236 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0374 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, замовник ОСОБА_3; скасування будівельного паспорту від 06.10.2016 року, виданого Управлінням містобудування та архітектури Одеської міської ради, реєстраційний № 01-07/236 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0374 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, замовник ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - заступник прокурора Одеської області (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, ), в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107).

Відповідач - Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (вул. Гоголя, 10, м. Одеса, 65082, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 65101, паспорт громадянина України НОМЕР_3, виданий 28.02.1996 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області).

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2018 року.

Суддя О.А. Вовченко

.