Справа № 1340/3443/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3443/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Шиба А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Червоноградської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (80040, АДРЕСА_1) звернувся в суд з позовом до Червоноградської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області (80100, пл.Соборна,3, м.Червоноград, Львівська область) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Ухвалою від 16 січня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Протокольною ухвалою від 02.10.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких податковим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення є необґрунтованими та безпідставними, оскільки, на думку позивача, первинні документи, які були наданні контролюючому органу для перевірки відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та фіксують господарські операції з контрагентами.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві та з урахуванням додаткових пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (Т7; а.с. 131-135).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Червоноградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головним управлінням ДФС у Львівській області 26.07.2016 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_4, РНОКПП - НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДВ за період з 01.06.2013 по 03.11.2015, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 03.11.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 03.11.2015 року. За результатами перевірки складено акт перевірки № 667/1301/24238.

Проведеною перевіркою встановлено, порушення, а саме:

1) п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI в частині не ведення Книги обліку доходів і витрат;

2) порушення п.167.1 ст.167, п.177.1, п. 177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- № 2755-VI в частині заниження податкового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження підприємницької діяльності за період з 01.01.2015 по 03.11.2015 на загальну суму 100 328, 36 грн.;

3) порушення ч.2 ст. 7, ч.2,3 ст.9, п.3 ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 року № 2464- VI "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" із змінами і доповненнями в частині не нарахування та несплати єдиного внеску в сумі 31 614, 64 грн.;

4) відсутність об'єктів оподаткування з постачання товарів при їх продажі ДП "Львіввугілля" (пн. 32323256) та ТзОВ СП "Іскра" (пн. 39329305) ОСОБА_4, внаслідок відсутності об'єктів оподаткування з постачання товарів при їх придбанні у ТзОВ "Андром і К", ТзОВ "Ідеал Інвест" у зв'язку з недодержанням вимог ч.5 ст.203, ч. 1,2 ст.215, ст..216 в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по безтоварних правочинах, що спричинило порушення пп.14.1.191, п. 14.1 ст.14, пп.185.1, ст.185, пп.186.1, пп.186.2 ст. 186, пп.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI, із змінами і доповненнями) в частині відсутності об'єкту оподаткування з постачання товарів, що спричинило завищенню податкового зобов'язання на загальну суму 89 069, 38 грн., в тому числі у січні 2015 року на суму 22 853, 55 грн.; лютому 2015 року - 21 627, 56 грн., березні 2015 року - 34 589, 17 грн., у травні 2015 року - 9 999, 10 грн.

5) порушення ч.5 ст.203, ч.1,2 ст.215, ст.216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ОСОБА_4, при придбанні товарів (послуг) у ТзОВ "Верта Груп", ПП "Гарант сервіс плюс", ТзОВ "Ідеал Інвест", ТОВ "Гарант Максимум", ПП "Діслав", "Андром і К", за період 01.06.2013 по 03.11.2015 Товар по вказаних правочинах не був переданий в порушення ст. 662, 655, та 656 ЦК України.

6) відсутність об'єктів оподаткування при придбанні товарів (послуг) за період 01.01.2014 по 31.12.2015, які підпадають під визначення пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, ст. 185, ст. 198, ст.201 Податкового кодексу України та п.198.3 ст.198 цього кодексу в частині неправомірного включення сум ТМЦ, які не використовувались у підприємницькій діяльності, що стало причиною завищення податкового кредиту на загальну суму 290492, 67 грн., в тому числі за вересень 2013 року в сумі 19777, 4 грн., за жовтень 2013 року - 103, 91 грн., за лютий 2014 року - 11283, 25 грн., за березень 2014 року - 14731, 75 грн., за квітень 2014 року - 21646, 6 грн., за травень 2014 року - 17599, 45 грн., за червень 2014 року - 23531, 4 грн., за липень 2014 року - 26008, 95 грн., за серпень 2014 року - 22 572, 55 грн., за вересень 2014 року - 32 140, 30 грн., за жовтень 2014 року - 10 841, 70 грн., за січень 2015 року - 20627, 10 грн., за лютий 2015 року - 20553, 10 грн., за березень 2015 року - 34272, 80 грн., за квітень 2015 року - 4014, 01 грн., та за травень 2015 року - 10788, 40 грн.

7) порушення пп.164.1.3 п.164.1 пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.177.2 ст.177,п.1.2 ст.16-1 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12. 2010 року №2755- VI,в частині заниження суми податкового зобов'язання з військового збору на 8191, 72 гривень.

На підставі акту перевірки контролюючим органом складено:

податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 16.08.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір за податковим зобов'язанням у розмірі 8191, 72 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2047, 93 грн.

податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 16.08.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 251 777, 50 грн., у тому числі 201422 за податковим зобов'язанням та 50355, 50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 16.08.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 150492,54 грн., у тому числі 100328, 36 грн., за податковим зобов'язанням та 50164, 18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Згідно з п. 177.1, 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, у відповідності до п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1). При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2). При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Згідно з п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподілених постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 цього ж Кодексу, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За змістом наведених правових норм, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

Виходячи з вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

У статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог п. 3.2 ст. З Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне збереження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

Відповідно до пп. 1.2 п. 1 вказаного Положення, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. (пп. 2.1 п. 2 Положення).

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2 ст. 9 цього Закону).

З вищенаведених норм випливає, що обов'язковою умовою отримання позивачем права на податковий кредит є наявність первинних бухгалтерських та податкових документів, а також використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах підприємницької діяльності.

Відтак, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції. З наявних в матеріалах справи матеріалів вбачається, що позивач мав господарські взаємовідносини з ТзОВ Спеціалізоване товариство "Іскра", а саме:

10.10.2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_4, (постачальник) з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване товариство "Іскра" (покупець) з другої сторони уклали договір поставки № 1. Згідно предмету договору на умовах даного договору "Постачальник" зобов'язується передати у власність "Покупцеві" продукцію, а саме: лісоматеріали в асортименті "Покупець" зобов'язується прийняти та оплатити продукцію.

На підтвердження фактичного виконання договору поставки № 1 від 10.10.2014 року позивачем надано копії: видаткових накладних, товарно - транспортні накладні.

05.01.2015 року ТзОВ "Андром і К" (постачальник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_4, "Покупець" з другої сторони уклали договір поставки № 1/01. Згідно предмету договору на умовах даного договору "Постачальник" зобов'язується передати у власність "Покупцеві" продукцію, а саме: лісоматеріали в асортименті "Покупець" зобов'язується прийняти та оплатити продукцію.

На підтвердження фактичного виконання договору поставки № 1/01 від 05.01.2015 року позивачем надано копії: видаткові накладні, акт приймання товарно - матеріальних цінностей, товарно - транспортні накладні.

27.08.2013 року ПП "Роял Ісланд" (постачальник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_4, "Покупець" з другої сторони уклали договір № 62/08.

На підтвердження фактичного виконання договору № 62/08 від 27.08.2013 року позивачем надано копії: акт приймання товарно - матеріальних цінностей, товарно - транспортні накладні, податкові накладні.

06.02.2014 року Державне підприємство "Львіввугілля" (замовник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_4, "учасник" з другої сторони уклали договір про закупівлю товару за результатами відкритих торгів проведених 16.01.2014 року № 60. Згідно предмету договору учасник зобов'язується у 2014 році поставити замовнику товар, а саме: деревина необроблена 02.20.1 (ВП шахта Великомостівська Лот 3 Рудстійка хвойних порід 012 см і більше - L=3,5 м (код 4403) 0 в кількості 1040м3, Лот 4 Затяжка горбильна товщиною 20-50 мм L=1,0 м -1,2 м - в кількості 1400м3, ВП шахта Відродження Лот 11 затяжка горбильна товщиною 20-50 мм L=1,0, м-1,2 м - в кількості 1300 м3, ВП шахта Степова Лот 20 Рудстійка хвойних порід 0, 12 см і більше L=3,5 (код 4403) - в кількості 3050 м3. Лот 24 пиловник хвойних порід 0Ю24 см і більше L=6,5 м (код 4403) - в кількості 100 м3, ВП шахта Червоноградська лот30затяжка горбильна товщиною 20-50 мм L=1,0, м-1, 2 м в кількості 1360м3), а замовник зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену грошову суму.

На підтвердження фактичного виконання договору № 60 від 06.02.2014 року позивачем надано копії: податкових накладних, видаткових накладних, товарно - транспортні накладні, довіреності.

29.03.2013 року Державне підприємство "Львіввугілля" (замовник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_4, "учасник" з другої сторони уклали договір про закупівлю товару за результатами відкритих торгів проведених 27.02.2013 року № 24. Згідно предмету договору учасник зобов'язується у 2014 році поставити замовнику товар, а саме:продукцію лісозаготівлі 02.01.1 (лот 5 Рудстійка хвойних порід 0,12 см ібільше L=3м(код 4403) - в кількості 3114 м3, лот 16 Рудстійка хвойних порід 0,12 см і більше L=4м (код 4403) - в кількості 166 м3, лот 21 Затяжка горбильна товщиною 20-50 мм L=1, 0 м - 1,2 в кількості 3562 м3, лот 24 Рудстійка хвойних порід 012 см і більше L=4 м (код 4403)- кількості 250 м3), а замовник зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену грошову суму.

На підтвердження фактичного виконання договору № 24 від 27.02.2013, року позивачем надано копії: податкових накладних, видаткових накладних, товарно - транспортні накладні, довіреності.

04.08.2014 року Приватне підприємство "Діслав" (постачальник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_3, (покупець) з другої сторони уклали договір № 12/08.

На підтвердження фактичного виконання договору №12/08 від 04.08.2014 року позивачем надано копії: акт приймання товарно - матеріальних цінностей, товарно - транспортні накладні, податкові накладні, видаткові накладні.

02.06.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лаванда - континент" (постачальник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_3, (покупець) з другої сторони уклали договір № 1/06. Згідно предмету договору постачальник зобов'язується відпустити: пиловник хв.. порід 1 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403), пиловник хв. Порід 2 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 % (код УКТ ЗГД 4403); пиловник хв. Порід 2 сот по ціні =на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403); пиловник хв. Порід 3 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403); затяжка хв. Порід дов.1,0 м; 1, 2 м; по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 20%; буд.ліс хв..порід дов.3,0 м-4,0 м по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 % (код УКТ ЗГД 4403); руд стійка хв. Порід дов.2,0-4, 0 м по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00% (код УКТ ЗГД 4403); обладнання та інші матеріали на момент виписки, в.т.ч. ПДВ 20%.

На підтвердження фактичного виконання договору № 1/06 від 02.06.2014 року позивачем надано копії: акт приймання товарно - матеріальних цінностей за кількістю та якістю, товарно - транспортні накладні, податкові накладні, видаткові накладні. 05.05.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант максимум" (постачальник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_3, (покупець) з другої сторони уклали договір № 1/05. Згідно предмету договору постачальник зобов'язується відпустити: пиловник хв.. порід 1 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403), пиловник хв. Порід 2 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 % (код УКТ ЗГД 4403); пиловник хв. Порід 3 сот по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403); затяжка хв. Порід дов.1,0 м; 1, 2 м; по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 20%; буд.ліс хв. порід дов.3,0 м-4,0 м по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 % (код УКТ ЗГД 4403); рудстійка хв. Порід дов.2,0-4, 0 м по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00% (код УКТ ЗГД 4403); обладнання та інші матеріали на момент виписки, в.т.ч. ПДВ 20%.

На підтвердження фактичного виконання договору № 1/5 від 05.05.2014 року позивачем надано копії: акт приймання товарно - матеріальних цінностей за кількістю та якістю, товарно - транспортні накладні, податкові накладні, видаткові накладні.

03.02.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Верта Груп" (постачальник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_3, (покупець) з другої сторони уклали договір. Згідно предмету договору постачальник зобов'язується відпустити: пиловник хв.. порід 1 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403), пиловник хв. Порід 2 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 % (код УКТ ЗГД 4403); пиловник хв. Порід 3 сот по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403); затяжка хв. Порід дов.1,0 м; 1, 2 м; по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 20%; буд.ліс хв. порід дов.3,0 м-4,0 м по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 % (код УКТ ЗГД 4403); рудстійка хв. Порід дов.2,0-4, 0 м по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00% (код УКТ ЗГД 4403); обладнання та інші матеріали на момент виписки, в.т.ч. ПДВ 20%.

На підтвердження фактичного виконання договору від 03.02.2014 року позивачем надано копії: видаткові накладні, податкові накладні, товарно - транспортні накладні, податкові накладні, акт приймання товарно - матеріальних цінностей за кількістю та якістю.

03.03.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Сервіс Плюс" (постачальник) з однієї сторони та фізична особа - підприємець ОСОБА_3, (покупець) з другої сторони уклали договір. Згідно предмету договору постачальник зобов'язується відпустити: пиловник хв.. порід 1 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403), пиловник хв. Порід 2 сорт по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 % (код УКТ ЗГД 4403); пиловник хв. Порід 3 сот по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 (код УКТ ЗГД 4403); затяжка хв. Порід дов.1,0 м; 1, 2 м; по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 20%; буд.ліс хв. порід дов.3,0 м-4,0 м по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00 % (код УКТ ЗГД 4403); рудстійка хв. Порід дов.2,0-4, 0 м по ціні = на момент виписки, в т.ч. ПДВ 0,00% (код УКТ ЗГД 4403); обладнання та інші матеріали на момент виписки, в.т.ч. ПДВ 20%.

На підтвердження фактичного виконання договору від 03.03.2014 року позивачем надано копії: акт приймання товарно - матеріальних цінностей за кількістю та якістю, податкові накладні, товарно - транспортні накладні.

На підтвердження виконання господарських операцій з ТзОВ "Ідеал Інвест" позивачем до матеріалів справи було долучено наступні документи, а саме видаткові накладні та товаро - транспортні накладні.

Також, судом з матеріалів адміністративної справи встановлено, що одними із аргументів, на які покликається представник відповідача щодо безтоварності операцій, що відбулися між позивачем та його контрагентами, є акти та податкова інформація, а саме :

- ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 14.08.2014 № 779/3-26-50-22-03-38804912 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "Верта Груп" () з контрагентами за період 09.08.2013 року по 30.06.2014 року;

- ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів в м. Києві від 16.05.2014 № 1389/26-55-22-07/37801554 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "Гарант Сервіс плюс" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період діяльності з 01.11.2013 по 31.03.2014";

- ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 06.01.2015 № 22/22-04/38683718 "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Гарант Максимум" () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.10.2013 по 30.11.2014 р.";

- Стрийської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівської області від 24.12.2014 № 2799/22-02/31805375 "Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТзОВ "Лаванда - континент" () з питань достовірності декларування податку на додану вартість за червень, липень, серпень 2014".

- ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві скеровано податкову інформацію від 10.08.2015 року № 466/36-55-22-03/39421863 з висновками про формування ПП "Діслав" (код за ) податкових зобов'язань з метою надання податкової вигоди та формування контрагентами - покупцями штучного податкового кредиту.

- ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області від 14.07.2015 р. № 9/13-25-22-00/37278432 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ "Андром і К" (код за ) з питань дотримання вимог чинного податкового, валютного законодавства України при проведенні господарських операцій, під ставності та правильності формування податкового кредиту, податкових зобов'язань, повноти нарахування та сплати податків, можливості здійснення транспортування, продажу та постачання товарів, робіт, послуг, наявності виробничого обладнання, транспортних засобів, трудових ресурсів, за період 12.01.2015 по 14.05.2015 року";

- ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкова інформація від 10.08.2015 року № 466/26-55-22-03/39421863.

При цьому, суд звертає увагу, що вказаними актами "Про неможливість проведення зустрічної перевірки" не досліджувалася діяльність позивача та не було встановлено порушення законодавства саме позивачем, а встановлено виключно неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Верта Груп" та ТОВ "Гарант Максимум" акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити жодних висновків про господарські операції, оскільки таким актом лише документується факт неможливості проведення зустрічної звірки.

Однак, на переконання суду, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо.

Суд відхиляє покликання відповідача на порушення контрагентами позивача податкового законодавства, оскільки платник податків не несе і не може нести відповідальності за іншого платника, навіть, якщо вони перебували між собою у господарських взаємовідносинах. Висновки контролюючого органу прямо суперечать практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами як джерело права.

У п. 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Інтерсплав проти України" від 09.01.2007 року Суд вказав на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Таким чином, позивач не може нести відповідальність ані за несплату податків своїми контрагентами та ведення ними податкового обліку, ані за можливу недостовірність відомостей про них, за умови необізнаності щодо неї, як і не може нести відповідальність за інші дії контрагента, а тим більше за дії контрагентів контрагента. Щодо посилань контролюючого органу на протокол допиту свідка від14.05.2015 року, яким встановлено що посадові особи ТзОВ "Андром і К" не брали участі в проведення господарських операцій товариства, документи фінансово - господарської діяльності не підписували за винагороду без розуміння їх змісту, тобто не причетні до здійснення господарської діяльності" суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до положень ст. 86 КПК суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. А згідно з ч. 4 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином системне тлумачення наведених норм дає підстави вважати, що показання свідків/потерпілих/підозрюваних, відібрані під час досудового розслідування, якщо вони не були безпосереднім предметом дослідження суду не можуть бути визнані доказами.

Крім того, слідчий суддя, який розглядає справу, не може посилатися на показання, надані слідчому чи прокурору, а тим більше обґрунтовувати ними своє рішення. Тільки показання, отримані в судовому засіданні можуть вважатися належними та допустимими доказами в рамках кримінального провадження.

Суд відхиляє посилання представника контролюючого органу, що наданими до перевірки документами щодо взаємовідносин у 2015 році ОСОБА_4, із ДП "Львіввугілля" та ТзОВ СП "Іскра" встановлено відсутність належним чином оформлених документів, а саме: у товарно - транспортних накладних відсутній запис використаного на перевезення пального (кілометраж, показники спідометра початку та кінця роботи), пункти навантаження зазначені різні: м. Соснівка, м. В. Мости, м. Жовкава, проте не підтверджено доставку ТМЦ до місця навантаження (наприклад: адреса ТзОВ "Андром і К", Пустомитіський район, с. Семенівка, вул. Миру8) та відсутні первинні документи щодо ведення складського обліку, актів про фактичну якість і комплектність отриманої продукції, сертифікатів (свідоцтв про якість) на виріб, заявок, що підтверджують реальність здійснення даних поставок, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Таким чином, товарно-транспортна накладна відображає відомості про господарську операцію перевезення. В судове засідання позивачем були надані належним чином оформлені товарно - транспортні накладні, довіреності та подорожні листи (Т4; а.с. 102-250;Т5; а.с.1-108), а відтак суд приходить до висновку, що документи (товарно - транспортні накладні, довіреності та подорожні листи), якими оформлені господарські операції з перевезення, відповідають вимогам статті 1 закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та є належними доказами здійснення цих операцій.

Крім того, такі реквізити, як запис використаного на перевезення пального (кілометраж, показники спідометра початку та кінця роботи), не можуть стверджувати, що така господарська операція з перевезення не відбулася.

Згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду від 17.02.2015 р. у справі № К/800/56294, окремі недоліки в оформленні первинних документів не спростовують наявності у підприємства відповідних господарських операцій. Відсутність реквізитів первинних документів ще не означає їх дефектність; відсутність деталізації в первинних документах не є підставою для визнання нереальності господарських операцій.

Щодо господарських операцій позивача з ПП "Гарант Сервіс Плюс", судом встановлено.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.02.2015 у справі № 465/516/15 1-кп/465/161/15, затверджено угоду про визнання винуватості від 22 січня 2015 року укладену між старшим прокурором прокуратури Львівської області Іваненко Т.М., та обвинуваченим ОСОБА_7. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 205 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот гривень) 00 гривень .

Так, вироком встановлено, що 12.07.2013 року ОСОБА_7, знаходячись за адресою: м. Львів, вул. Сахарова,15, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою спільно із невстановленими досудовим слідством особами, достовірно знаючи, що придбаває підприємство без наміру здійснення фінансово-господарської діяльності, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення фіктивного підприємництва, уклав та посвідчив у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Волинської Л.В., договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП "Гарант Сервіс Плюс" , зареєстрованого Виконавчим комітетом Львівської міської ради 14.07.2011 (Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №0023906), переєстрованого на момент вчинення правочину за юридичною адресою: м. Київ, вул. Представинська, будинок 34, взятого на податковий облік в ДПІ у Печорському районі м. Києва, придбавши таким чином корпоративні права на вказане підприємство з метою прикриття незаконної діяльності. 12.07.2013 року ОСОБА_7 за адресою: м. Львів, вул. Сахарова,15 надав для посвідчення приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Волинській Л.В., нову редакцію Статуту ПП "Гарант Сервіс Плюс" №2048437 підписану від свого імені, затверджену рішенням засновника (власника) №3 ПП "Гарант Сервіс Плюс" ОСОБА_7 Крім того, ОСОБА_7 видав та підписав наказ № 3 по ПП "Гарант Сервіс Плюс" від 12.07.2013 року, яким останній призначив себе на посаду директора вказаного підприємства, з посадовим окладом згідно штатного розпису, заздалегідь усвідомлюючи про відсутність навиків та досвіду для зайняття підприємницькою діяльністю відповідно до Статуту ПП "Гарант Сервіс Плюс", з-поміж іншого оптової та роздрібної торгівлі, надання різних видів спеціалізованих послуг, у тому числі ліцензійних, будівництва, експертної оцінки нерухомості, науково-технічної діяльності, сільськогосподарської діяльності, вивчення ринку капіталів, товарів, робіт та послуг, нерухомості тощо.

Таким чином ОСОБА_7, переслідуючи мету на здійснення фіктивного підприємництва, за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами вчинив всі необхідні дії щодо придбання суб'єкта господарської діяльності та, відповідно, став засновником і директором ПП "ГАРАНТ СЕРВІС ПЛЮС" (). Відтак ОСОБА_7, отримав фактичне право на керівництво фінансово-господарською діяльністю вказаного підприємства, здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Частиною 6 ст. 78 КАС України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій між ПП "Гарант Сервіс Плюс", а тому, з урахуванням вказаних обставин первинні документи, якими оформлені такі операції, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

При цьому, оцінюючи реальності господарських операцій між ПП "Гарант Сервіс Плюс", в контексті наведених вище положень законодавства з питань податкового і бухгалтерського обліку, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України, що викладена в його постановах від 01.12.2015 по справі №826/15036/14 та від 12.01.2016 №21-3706а15, у яких вказано, що "статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку".

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як закріплено частиною другою статті 2 КАС України, У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Таким чином, цей адміністративний позов необхідно задовольнити частково, а саме: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.08.2016 № на суму 186690 грн. за податковими зобов"язаннями та 46672,5 грн. за штрафними санкціями, разом на суму 233362,5 грн., та визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.08.2016 № та № .

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.08.2016 № на суму 186 690 грн. за податковими зобов"язаннями та 46672,5 грн. за штрафними санкціями, разом на суму 233 362,5 грн.,

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.08.2016 № та № .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (вул.Стрийська,35, м.Львів, 79003, ) на користь ОСОБА_3 (80040, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 3940 (три тисячі дев'ятсот сорок) гривень 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд

Повний текст рішення складено 15 листопада 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.