Справа № 1840/3418/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2018 р. Справа № 1840/3418/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1С.), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, яка полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області;
- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем повторно листом від 27.06.2018 року № 0-18-0.332-4837/2-18 було відмовлено у задоволенні її заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, пославшись при цьому на підстави, які не зазначені в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Позивач вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області вдруге ухиляється від прийняття рішення, встановленого ст. 118 Земельного кодексу України, тому просить зобов'язати відповідача надати такий дозвіл.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що у результаті повторного розгляду поданої позивачем заяви та на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі № 818/1232/18 направлено лист від 27.06.2018, яким Головне управління надало саме відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з викладених у ньому мотивів. Таким чином за наявності листа про результат розгляду звернення не можна робити висновок про бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі № 818/1232/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладене у листі від 01.02.2018 № Ф--107-668/21-18 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області за межами населених пунктів та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області за межами населених пунктів.
У даному рішенні суду зазначено, що листом від 01.02.2018 № Ф--107-668/21-18 Головне управління Держгеокадастру у Сумський області повідомило позивача, що згідно листа Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області від 30.01.2018 № 64, сільська рада висловила свою позицію щодо непогодження відведення ОСОБА_1 земельної ділянки. Тобто фактично відповідач не розглянув по суті звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а лише зазначив, що Стецьківська сільська рада висловила позицію щодо непогодження відведення земельної ділянки.
Отже, Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області не було винесено рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с. 12-14).
На виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 29.12.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Листом від 27.06.2018 року № 0-18-0.332-4837/2-18 Головне управління Держгеокадастру у Сумський області повідомило позивача про наявність підстав, що ускладнюють отримання нею земельної ділянки, а саме, що "згідно інформаційної довідки, наданої Міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі від 20.06.2018 № 1021/415-18, землі за рахунок яких планується відведення земельної ділянки у власність відносяться до земель сільськогосподарського призначення: шифр рядка 94 (землі запасу), номер графи 11 (сіножаті), що не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеним статтями 2, 6 Закону України Про землеустрій, в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування, а також вимогам Закону України Про охорону земель. Оскільки, сіножаті можуть бути у складі земель для будь-якого сільськогосподарського призначення, але прямо забороняється розорювання сіножатей, про що говорить частина третя статті 37 Закону України Про охорону земель, а саме на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо розорювання сіножатей, пасовищ. Враховуючи викладене, Головне управління не має правових підстав для вирішення питання порушеного у клопотанні" (а.с. 15).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Як вбачається з наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов'язків, зобов'язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з'ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви. Однак, жодної з наведених у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не зазначено.
Відповідач, розглядаючи заяву ОСОБА_1 повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, у випадку надання відмови, ГУ Держгеокадастру у Сумській області повинно було керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст.118 Земельного кодексу України.
З матеріалів справи суд вбачає, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 року по справі № 818/1232/18 відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 29.12.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області.
Проте, лист Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 27.06.2018 року № 0-18-0.332-4837/2-18 не містить рішення з приводу вирішення питання, яке було підставою для звернення (а.с. 15). Тобто фактично рішення суду виконано не було і рішення відповідачем не прийнято.
Щодо посилання представника відповідача, що у даному випадку Головне управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 27.06.2018 року № 0-18-0.332-4837/2-18 надало саме відмову з викладених у ньому мотивів, суд зазначає наступне.
Земельним кодексом України визначено порядок розгляду даної категорії питань, та зазначається, що відповідний орган виконавчої влади розглянувши питання про надання земельної ділянки для особистого селянського господарства надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою, або мотивовану відмову.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що розгляд заяви позивача може завершитись її задоволенням, або вмотивованою відмовою у ненаданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.
Проте, Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області не було винесено рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а лише повідомлено про наявність підстав, що ускладнюють отримання позивачем земельної ділянки. Відповідач відповідно до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України фактично не розглянув заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 гектара у власність для ведення особистого селянського господарства, не зазначивши в листі від 27.06.2018 року № 0-18-0.332-4837/2-18 жодної обґрунтованої підстави, передбаченої ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
Враховуючи, що відповідач, відмовляючи позивачу в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не дотримався вимог Земельного кодексу України, дане рішення не може відповідати приписам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, яка полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо доводів відповідача про те, що суд не може зобовязати орган владних повноважень до прийняття конкретного рішення, оскільки це буде фактичне втручання в його дискреційні повноваження, суд зазначає, що згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом ОСОБА_3 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.
Однак, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти відмову або надати дозвіл. Звичайно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.
При цьому, слід зазначити, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб'єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов'язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача.
Отже, застосування судами зазначеного способу захисту права не можливо вважати втручанням у дискреційні повноваження такого субєкта владних повноважень.
Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 22.03.2018 (справа №823/795/17), від 27.02.2018 (справа №816/591/15-а).
Враховуючи, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, з підстав, не передбачених Земельним кодексом України, суд вважає, що в даному випадку не буде втручанням суду в дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Сумській області, а зобовязання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області, буде обґрунтованим, повним та належним способом захисту порушеного права позивача, оскільки відповідач повторно та протиправно надав формальну відмову з підстав, не передбачених діючим законодавством.
Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору в розмірі 704,80 грн., сплаченого нею за подання позовної заяви згідно квитанції від 05.09.2018 (а.с.4).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, яка полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області.
Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько