Справа № 127/25159/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/25159/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайленко А.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

14 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Липовської Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського УПП у Вінницькій області Ничая Юрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №631063 від 29.09.2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адмістративним позовом до поліцейського УПП у Вінницькій області Ничай Юрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рухум серії ЕАВ №631063 від 29.09.2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 19 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поліцейським УПП у Вінницькій області відповідачем було з'ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 122 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 126, 163, 171, 211, 220 КАС України, а також неправомірно встановлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, а саме на протязі десяти днів, що суперечить вимогам ст. 295 КАС України.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 631063 від 29.09.2018 року, вбачається, що, 29.09.2018 року, близько 11 год. 58 хв., водій ОСОБА_2 в м. Вінниці на перехресті вулиць Юності-Келецька, керуючи транспортним засобом Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 г ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 статті 122 КУпАП.

За вчинене правопорушення на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до змісту п.8.7.3. (в, ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі-Правила дорожнього руху) сигнали світлофора мають такі значення: в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.(п.8.10 Правил дорожнього руху). Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.(п.8.11 Правил дорожнього руху)

Відповідальність за ч. 2ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у виді штрафу за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Також, ч. 2 ст. 122 КУпАП України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 29.09.2018 року, близько 11 год. 58 хв., водій ОСОБА_2 в м. Вінниці на перехресті вулиць Юності-Келецька, керуючи транспортним засобом Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 г ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 статті 122 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При дослідженні відеозапису з патрульного автомобіля колегією суддів встановлено, що 29.09.2018 року, близько 11 год. 58 хв., транспортний засіб Хонда Сівік, д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вулиць Юності-Келецька в м. Вінниці, здійснював проїзд на зелений миготливий сигнал світлофора, що дозволяв рух, та на лінії перетину з ним був ввімкнений жовтий сигнал світлофору, що за умови забезпечення безпеки дорожнього руху дозволяється рухатися далі.

Так, згідно п.8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також, відповідно п.16.8. ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Отже, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи не було з'ясовано всі обставини справи щодо правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення поліцейським УПП у Вінницькій області Ничай Ю.В. та накладенні стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 271 КАС України у справах, зокрема, визначених ст. 286 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Доводи апелянта, що апеляційну скаргу можливо подати у строк, встановлений статтею 295 КАС України, судом визнано необґрунтованими, адже процесуальний закон містить спеціальний порядок та строки оскарження рішень суду, ухвалених у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Стосовно доводів апелянта, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 126, 163, 171 КАС України колегія суддів також вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно ч. 3 ст. 126 КАС України, якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Згідно ч.10 ст.79 КАС України, докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 11 КАС України, інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого, є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Стосовно визнання дії відповідача поліцейського УПП в Вінницькій області капрала поліції Ничая Ю.В. протиправними, колегія суддів зазначає, що зазначена вимога не підлагала розгляду судом першої інстанції оскільки, відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського УПП у Вінницькій області Ничай Юрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №631063 від 29.09.2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Постанову поліцейського УПП у Вінницькій області Ничай Юрія Володимировича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №631063 від 29.09.2018 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.