Справа № 160/8512/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 листопада 2018 р. Справа № 160/8512/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви Дніпровської міської ради до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпровської міської ради до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_1, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Колесник Інги Миколаївни № 12724477 від 28.04.2014 року щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення літ. Б, яке знаходиться за адресою: м. АДРЕСА_1, загальною площею 137,2 кв.м., що складається з: 1-приміщення, загальною площею 25,3 кв.м; 2-санвузол, загальною площею 1,8 кв.м; 3-приміщення, загальною площею 29,7 кв.м; 4-санвузол, загальною площею 2,0 кв.м; 5-приміщення, загальною площею 30,4 кв.м; 6-санвузол, загальною площею 2,1 кв.м; 7-приміщення, загальною площею 31,3 кв.м; 8-санвузол, загальною площею 2,2 кв.м; ганок літ.б1, загальною площею 3,1 кв.м; ганок літ.б2, загальною площею 3,1 кв.м; ганок літ.б3, загальною площею 3,1 кв.м; ганок літ.б4, загальною площею 3,1 кв.м за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), номер запису про право власності: 5497616, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Спором адміністративної юрисдикції в розумінні пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача із реєстраційними діями державного реєстратора щодо правомірності реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шолохова, буд. 7 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), оскільки позивач є власником земельної ділянки по вул. Шолохова, 7 у м.Дніпрі, тому державна реєстрація речових прав на нерухоме майно порушує права та інтереси територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, як власника землі, оскільки дана земельна ділянка третій особі під будівництво чи в користування (власність) не надавалась.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є похідними від приватноправових відносин, а саме: правомірності набуття третьою особою права власності на спірне майно.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зазначена правова позиція неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду у своїх рішеннях, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 826/12559/16 (провадження № 11-511апп18) та від 17.10.2018 року у справі № 820/5999/16 (провадження № 11-802апп18).

Згідно із приписами ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що в даному випадку оспорюється законність набуття особою права власності і його подальша реєстрація, що є спором про право, то вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, заявлений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а справа не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і повинна вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 19, 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Дніпровської міської ради до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу право на звернення з даним позовом до відповідного місцевого загального суду в порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко