Справа № 766/20210/17
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Красновський В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної служби у м.Херсоні ОСОБА_2 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 13.11.2017 року відносно нього інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної служби у м.Херсоні ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 505271 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Постанова мотивована тим, що він будучи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан доріг, не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації ямковості за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська,10-18, встановлення на необхідний рівень оглядового колодязя по вул. Перекопській,181-а в м.Херсоні, та заміну кришки люка на перехресті вулиць Садова та Робоча в м.Херсоні, чим порушив ПДР України, п.п.3,4 ст.12 Закону України «про дорожній рух». Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки адміністративного правопорушення він не скоїв, в його діях відсутня сама подія адміністративного правопорушення. Розгляд справи було проведено упереджено з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до відповідальності. Просить суд скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної служби у м.Херсоні ОСОБА_2 серії БР № 505271 від 13.11.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги просив суд їх задовольнити з підстав, передбачених в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені установленому законом порядку. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

13.11.2017 року відносно ОСОБА_1 інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної служби у м.Херсоні ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 505271 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою за експлуатаційний стан доріг, не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації ямковості за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська,10-18, виявлено встановлення оглядового колодязя відносно висотної позначки проїзної частин глибина 0,9 см по вул. Перекопській,181-а в м.Херсоні, нездійсненно заміну кришки люка та обічайки оглядового колодязя на перехресті вулиць Садова та Робоча в м.Херсоні, чим порушив п.1.5 ПДР України, ст.12 Закону України «Про дорожній рух» та п.п.3.1.1, 3.1.7 ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин,що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно,зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і цілями,на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); 9)з урахуванням права особина участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно до вимогст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97: покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 3.1.7 ДСТУ 3587-97: люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634. Відхилення висотної відмітки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см.

Відповідно до п. 1.5. ПДР: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У ст. 12 ЗУ «Про Дорожній рух» зазначено, що підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання розробляють і здійснюють заходи для забезпечення безпеки дорожнього руху, проводять у трудових колективах профілактичну роботу по дотриманню вимог законодавства про дорожній рух, за згодою з первинними профспілковими організаціями включають до колективних договорів вимоги щодо форм впливу на членів трудового колективу у разі порушення ними обов'язків учасників дорожнього руху, встановлених чинним законодавством про дорожній рух.

Посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо- транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Згідно ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- ікінозйомки, відеозапису,які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно доч.2ст.77Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

Між тим, в порушенняст.77 КАС України, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, який заперечував проти позову, не навів доводів та не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як вбачається з постанови серії БР № 505271 від 13.11.2017 року « …виявлено встановлення оглядового колодязя відносно висотної позначки проїзної частин глибина 0,9 см по вул. Перекопській,181-а в м.Херсоні», тобто відхилення від висотної відмітки кришки люка здійснено в межах п. 3.1.7 ДСТУ 3587-97.

Згідно рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №351 від 07.11.2017 року «Про затвердження відкоригованих планів робіт управління транспортної, дорожньої інфраструктури і звязку міської ради на 2017 рік» вулиця Лютеранська не внесена до вулиць на яких будуть проводитись ремонтні роботи по усуненню ямковості у 2017 році.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 2, 77, 241-244, 246, 257, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БР № 505271 від 13.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачені ч. 1 ст.140 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко