Справа № 520/8962/18
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

15.11.2018 р. справа №520/8962/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом

ОСОБА_1
до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова
про1) визнання протиправною бездіяльності Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова щодо зупинення нарахування та виплати ОСОБА_1, 21.07.1963р.н., пенсії за віком, 2) зобов'язання Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова поновити та здійснити виплату ОСОБА_1 усієї суми пенсії за віком з березня 2016р. по вересень 2018р. за цей період, 3) стягнути з Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., 4) допустити до негайного виконання рішення суду щодо зобов'язання та перерахування та виплати всієї суми як пенсії за віком, так і компенсації втрат частини доходу у звзку з порушенням строків виплати пенсії за віком. 5) зобов'язання Київського ОУПФУ м.Харкова протягом тридцяти днів з моменту рішення у справі подати до суду звіт про виконання його рішення., -

встановив:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що громадянин має право на одержання виплат за раніше призначеною пенсією, але внаслідок вчинення райУПФУ протиправного діяння коштів за пенсією з березня 2016 р. не одержує.

Відповідач, Київське ОУПФУ м. Харкова, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що рішення про припинення виплат за пенсією обумовлено обєктивними чинниками, а саме: відсутністю необхідних доказів постійного проживання пенсіонера на території України, де безперешкодно функціонують органи державної влади України.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що позивач є громадянином України, має правовий статус внутрішньо переміщеної особи, як пенсіонер знаходиться на обліку в установі відповідача.

З наданого відповідачем витягу з "Підсистеми призначення та виплати пенсій" вбчається, що з березня по серпень 2016року кошти за пенсією були нараховані та виплачені.

Отже, саме з вересня 2016р. виплати були припинені, що не заперечувалось Київським ОУПФУ м.Харкова.

При цьому, даних про припинення нарахувань за пенсією або скасування рішення про призначення пенсії (чи втрати юридичної дії цього рішення у будь-який інший спосіб) матеріали справи не містять.

Перевіряючи відповідність закону оскаржених діянь владного субєкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу соціального захисту громадян шляхом пенсійного забезпечення унормовані, насамперед, приписами ст.46 Конституції України, ст.25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, випадки, коли відбувається припинення виплат за пенсією, викладені у ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де передбачено, що підставою для припинення виплат є рішення суду або рішення тероргану ПФУ, а приводом для прийняття такого рішення: призначення пенсії за недостовірними документами; подія смерті особи; подія неотримання пенсії протягом 6 місяців підряд; інші випадки згідно з законом.

Водночас із цим, суд зауважує, що іншого закону з приводу визначення таких приводів не існує.

Правовий висновок відносно застосування ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" міститься у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. по справі №805/402/18 (провадження Пз/9901/20/18) і полягає у тому, що за відсутності визначених законом підстав виплати за пенсією не можуть бути припинені.

У ході розгляду спору судом достеменно встановлено, що у спірних правовідносинах відсутні і приводи, і підстави для припинення виплати пенсії, визначені ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи спір, суд наголошує, що норми підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов КМУ, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів закону України.

Щодо посилання представника позивача щодо застосування до даних правовідносин ч.2 ст.122 КАС України, то суд зазначає, що з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 122 КАС України в системному зв'язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов'язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Окрім того, суд також враховує специфіку даної категорії спору та наявність поважних причин звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду в жовтні 2018р., що є незалежні безпосередньо від позивача, зокрема, переміщення з території проведення антитерористичної операції.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 24.04.2018р. у справі №646/6250/17.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України України в частині своєчасного та повного проведення платежів за призначеною пенсією.

Підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 382 КАС України судом не виявлено.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова щодо зупинення нарахування та виплати ОСОБА_1, 21.07.1963р.н., пенсії за віком з 01.09. 2016р.

Зобов'язати Київське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Харкова (місце знаходження - м.Харків, м-н Свободи, 5, 61022, код ЄДРПОУ - 41247819) з 01.09.2016 р. по 01.09.2018р. здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1, дата народження - 21.07.1963 р.) і допустити негайне виконання у межах платежу за один місяць.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1; дата народження - 21.07.1963 р.) за рахунок бюджетних асигнувань Київського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова (місце знаходження - м.Харків, м-н Свободи, 5, 61022, код ЄДРПОУ - 41247819) судовий збір у розмірі 352,40 (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.)

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Старосєльцева О.В.