Справа № 826/4215/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 листопада 2018 року № 826/4215/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., при секретарі судового засідання Грабовському В.А. розглянувши в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Он-Лайн Карт Дата Центр»

до третя особа проГоловного управління ДФС у м. Києві Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд Ресурс» визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 19.12.2017р.,

за участі:

представників позивача - Вірко Ю.М., Кучерешко О.В., Крижанівський І.І.

представника відповідача - Денисенко О.Е.

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 08 листопада 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Он-Лайн Карт Дата Центр» (далі - ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 19.12.2017р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2018 року суддею Амельохіним В.В. відкрито провадження в адміністративній справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

В судовому засіданні 26.07.2018 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача його контрагента - ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» (далі - третя особа).

11.10.2018 року у судовому засіданні протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» було платником акцизного податку з реалізації пального, втім керуючись індивідуальною податковою консультацією позивач подав заяву про анулюляцію реєстрації його платником вказаного податку.

При цьому, відповідно до роз'яснень, викладених у наданій позивачу індивідуальній податковій консультації ДФС від 17.06.2016 р. № 13612/6/99-99-12-03-03-15, останній вказав, що оскільки позивач не здійснює операцій з фізичним отриманням та відпуском пального, не маючи при цьому власних автозаправних станцій, місць зберігання пального та інших об'єктів, реєструватися платником акцизного податку та відповідно подавати декларацію акцизного податку йому не потрібно.

Враховуючи вищевикладене надана податкова консультація ДФС від 17.06.2016 р. № 13612/6/99-99-12-03-03-15, в силу п. 53.1 ст. 53 та п. 39 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, звільняє позивача від відповідальності, включаючи фінансову (штрафні санкції та/або пеню), за діяння, що містять ознаки податкового правопорушення, якщо на думку відповідача такі діяння були вчинені позивачем у період з 01.05.2017 р. по 30.06.2017 р.

А тому, на думку позивача, контролюючий орган прийшов до хибного висновку стосовно порушення ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» вимоги пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212, пп. 212.3.4. п. 212.3. ст. 212 та пп. 14.1.212. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) під час здійснення ним операцій з придбання та реалізації палива у період з 01.05.2017 р. по 30.06.2017 р., у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Згідно поданого до суду відзиву, відповідач зазначав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» здійснювало операції з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому Кодексом, чим порушено вимоги п.п.212.1.15 п.212.1 ст.212, п.п.212.3.4 п.212.3 ст.213 та п.п. 14.1.212 п.4.1 ст.14 Податкового Кодексу.

Крім того, Головне управління ДФС у місті Києві просить та врахувати під час прийняття рішення по даній справі висновок науково - правової експертизи Ради науково - правових експертиз при Інституті держави та права ім. В.М. Корецького НАН України від 06.02.2018 року № 126/18-е, а також постанову Верховного суду від 13.03.2018 року по справі № 815/2461/17, правовідносини у якій є подібними до тих, що розглядаються у даній справі.

Щодо посилань позивача на надану йому податкову консультацію, відповідач зазначив, що звертаючись до Державної фіскальної служби України із листом - зверненням Позивач додав копію договору, укладеного із ТОВ «Альянс холдинг», тому Державна фіскальна служба України не мала можливості детально ознайомитись із вказаним питанням, оскільки в даному випадку позивач виступав покупцем, крім того, інших первинних документів надано не було, тому питання щодо оприбуткування товарів та інші не були досліджені при наданні даного роз'яснення. А тому, надане роз'яснення, на думку відповідача не можна в повній мірі застосовувати під час розгляду вказаної адміністративної справи.

Представник третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейд Ресурс» у судові засідання не з'являвся, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду даної справи. Письмових пояснень щодо предмету спору до суду надано не було.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» () зареєстровано Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією від 03.02.2005, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за № 0002112.

Місцезнаходження суб'єкта господарювання відповідно до реєстраційних даних: 03148, м. Київ, Святошинський р-н, вул. Гната Юри, буд. 9.

ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» взято на облік в контролюючих органах 17.02.2005 за № 5377, станом на дату підписання акта перевірки перебуває на обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Окрім цього, судом встановлено, що ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» 01.03.2016 року ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві (реєстраційний номер 1814) зареєстровано як платник акцизного податку.

15.07.2017 року за заявою ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» анульовано реєстрацію останнього, як платника акцизного податку.

27.11.2017 року на підставі наказу від 09.11.2017 року № 11979, направлень від 13.11.2017 року № 7397/26-15-40-01 та № 7396/26-15-40-01 та відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами-контрагентами при придбані та реалізації підакцизних товарів (пального), виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку звітності) із підприємствами - контрагентами за період з 01.05.2017 року по 30.06.2017 року, за результатами якої складено акт № 22/26-15-40-01/33262675 від 27.11.2017 року.

Перевіркою ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» з питань дотримання вимог податкового законодавства при реалізації підакцизних товарів (нафтопродуктів) в адресу покупців за період з 01.05.2017 по 30.06.2017 року встановлено порушення пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212, пп. 212.3.4. п. 212.3 ст. 213 та пп.14.1.212. п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями).

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, 06.12.2017 року позивач надав заперечення, на які відповідач листом № 41906/10/26-15-40-01-24 від 15.12.2017 залишив висновки акта перевірки без змін, а заперечення без задоволення.

19.12.2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 117.3 ст. 117 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) за порушення вимог пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212, пп. 212.3.4. п. 212.3 ст. 213 та пп.14.1.212. п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) до ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 139 041, 00 грн.

За результатами оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішенням Державної фіскальної служби України від 01.03.2018 року № 7449/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2017р. залишено без змін, а відповідну скаргу - без задоволення.

Незгода з вказаним податковим повідомленням-рішенням суб'єкта владних повноважень обумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п. 14.1.4. ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до п.п. 14.1.212. ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування;

Згідно з пп.212.1.15 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Відповідно до пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з п.231.1 ст.231 Податкового кодексу України платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Відповідно до п.231.3 ст.231 Податкового кодексу України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального. У разі здійснення операцій з реалізації пального, які передбачають відпуск пального через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях, акцизна накладна складається у день проведення відпуску пального через паливороздавальні колонки на таких станціях незалежно від того, коли відбувся перехід права власності на таке пальне. Акцизна накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо акцизні накладні не були складені на ці операції) за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у разі здійснення реалізації пального за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником акцизного податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок особи, що реалізує пальне). При цьому окремі обов'язкові реквізити акцизної накладної, що ідентифікують отримувача пального, визначені підпунктами «г» та «ґ» пункту 231.1 цієї статті, не заповнюються. У разі забезпечення безперервного постачання пального особа, яка реалізує пальне, може скласти для кожного отримувача пального зведені акцизні накладні за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД не пізніше останнього дня такого місяця на весь обсяг реалізованого пального протягом такого місяця. Для цілей цього пункту під безперервним постачанням вважається забезпечення особою, яка реалізує пальне, можливості для отримувачів пального (контрагентів) отримувати пальне в будь-яку годину доби та будь-який день відповідного місяця. Акцизна накладна може бути складена не пізніше останнього дня звітного місяця на загальний обсяг втраченого пального протягом такого місяця за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що втрачено.

Згідно з п.п.231.4-231.5 ст.231 Податкового кодексу України право на складання акцизних накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники акцизного податку в порядку, передбаченому статтею 212 цього Кодексу. При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов'язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб'єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Відповідно до п.п.34-35 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442, заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти (крім скрапленого вуглеводневого газу) в тару споживача (металеві каністри). Відпуск бензину в тару з полімерних матеріалів і в скляну тару забороняється. Заправка автотранспортних засобів провадиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора.

Згідно з п.10 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442, розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов'язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків. Особливості порядку продажу нафтопродуктів за готівку та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) встановлюються інструкцією, яка затверджується спільним наказом Міненерговугілля, Мінекономрозвитку, Мінінфраструктури.

Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за № 805/15496, встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів. Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів. Ця Інструкція не поширюється на видобуток нафти, здавання її з системи магістральних нафтопроводів споживачам та на міждержавні перевезення нафти і нафтопродуктів. Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Відповідно до п.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за № 805/15496, платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг. Розрахунковий документ - документ установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених законодавством України, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Згідно з п.10.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за № 805/15496, «Порядок відпуску нафтопродуктів»: 1. Відпуск нафтопродуктів за готівку. Розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1315. ПРК мають забезпечувати індикацію ціни нафтопродукту, кількості та загальної вартості виданої дози нафтопродукту. Облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою № 17-НП. Реєстрація, опломбування та застосування РРО повинні проводитися відповідно до Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2001 року за N 107/5298. Готівка, отримана від реалізації нафтопродуктів на АЗС, здається до каси підприємства або перераховується на поточний рахунок через відділення зв'язку або інкасується до банківської установи; 2. Відпуск нафтопродуктів за відомостями. Відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою № 16-НП (додаток 16). Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія. Підприємства, АЗС на підставі відомостей про відпуск нафтопродуктів періодично, але не менше одного разу на місяць, виписують зведені відомості-рахунки кожному споживачу за марками нафтопродуктів та цінами, установленими протягом місяця. У рахунках обов'язково зазначаються кількість та загальна вартість відпущених нафтопродуктів, у тому числі податок на додану вартість. Звіряння розрахунків з споживачами за відпущені нафтопродукти здійснюється щомісяця не пізніше п'ятого числа наступного за звітним місяця. Відпуск дизельного палива за відомостями відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП за марками та видами; 3. Відпуск нафтопродуктів за талонами. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП; 4. Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками. Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками здійснюється на підставі вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року за № 543/10823, та інших нормативно-правових актів. Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві, тому операції продавця (реалізатора) нафтопродуктів, тобто особи, яка здійснює відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС безпосередньо споживачам незалежно від форми розрахунків, є об'єктом оподаткування акцизним податком відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України.

Як встановлено матеріалами справи, в період, що підлягав перевірці, між ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» (Покупець) та ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» (Постачальник), укладено договір поставки партіями з використанням старт - карт № С491Е від 25.02.2017 року, за умова якого АЗС - автозаправна станція/комплекс Користувача АЗС зі спеціально встановленим обладнанням - POS-терміналом, на якій здійснюється фактична передача Товару Покупцю (довіреній особі). Смарт-карта - технічний засіб отримання Покупцем (довіреною особою) у власність згідно умов даного Договору Товарів. Смарт-карта не є платіжним засобом. Наявність смарт-карти дозволяє її пред'явнику фактично отримати Товар на АЗС. Смарт-карті присвоюється ідентифікаційний номер. Смарг- карта захищена PlN-кодом. Зразки зовнішнього вигляду смарт-карт (-и) наведені в Додатку. Товар (н) - нафтопродукти в асортименті, скраплений газ, а також супутні товари, поставка яких здійснюється з використанням смарт-карт, що будуть наявні на АЗС на момент заправки транспортних засобів. Довірена особа Покупця (Клієнт) - будь-яка особа, якій Покупець передав смарт-карту і тим самим уповноважив її на вчинення дій по отриманню Товарів з використанням смарт-карти від імені та за рахунок Покупця. Сторони погоджуються вважати, що кожен, хто пред'являє смарт-карту є уповноваженим представником (повіреним) Покупця на отримання Товарів за цим Договором, отримання чеків POS- терміналу, чеків РРО. Дії пред'явника смарт-карт в цілях даного Договору визнаються діями Покупця. Відпуск (передача) Товарів Довіреній особі Покупця (Клієнту) не вважається його продажем Довіреній особі Покупця (Клієнту).

За умовами Розділу 2 вказаного Договору, Постачальник зобов'язується передавати у власність Покупця (поставляти) Товари, а Покупець зобов'язується приймати у власність Товари та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним Договором. Під партією Товару сторони розуміють Товари в кількості та асортименті, передані Покупцю на умовах даного Договору. Якість Товарів повинна відповідати вимогам ДСТУ, ГСТУ, ТУУ та вимогам інших нормативних документів. Передача Товарів Покупцю здійснюється з використанням смарт - карт. Перелік АЗС та їх місце розташування погоджується Сторонами у Додатках, що є невід'ємними частинами даного Договору та корегується шляхом обміну листами, або на вимогу однією із Сторін шляхом підписань доповнень, додаткових угод до даного Договору.

Згідно п. 3.1 Договору Постачання Товарів Покупцю здійснюється Постачальником (користувачем АЗС) на АЗС, шляхом використання встановленого на АЗС POS - терміналу, при умові: пред'явлення дійсної старт - карти Покупцем (довіреною особою), правильного введення ПІН - коду смарт - карти. Передача товарів Покупцю (довіреній особі Покупця) здійснюється лише за умови фактичної наявності Товарів на АЗС на момент проведення Транзакції. Передача Покупцю нафтопродуктів в асортименті, скрапленого газу Покупцю (довіреній особі Покупця) здійснюється шляхом заправки транспортних засобів Покупця (довіреної особи Покупця) в кількості та асортименті, обраних Покупцем (довіреною особою Покупця) самостійно в межах добового (місячного) ліміту Товарів, встановленого на смарт-карті.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що Підтвердженням фактичного отримання Покупцем (довіреною особою Покупця) Товарів на АЗС в асортименті, кількості та ціни є чек POS-терміналу та/або чек РРО, що видається Покупцю.

Передача Товарів Постачальником Покупцю здійснюється згідно з актом приймання-передачі та/або видатковою накладною, де зазначається асортимент, кількість, ціна та загальна вартість переданих Покупцю Товарів за звітний період (п. 3.5 Договору).

На виконання умов Договору ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» в період з 01.05.2017 по 31.05.2017 на адресу ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» виписано акти приймання - передачі товарів та видаткові накладні № 13364 від 31.05.2017 року на загальну суму 266 635, 04 грн. (за 10 994, 16 л.), № 162899 від 30.06.2017 року на загальну суму 206 142, 05 грн. (за 8 574, 48 л.) з номенклатурою: Бензин автомобільний «Mustang 92-Євро-5», Бензин автомобільний «Mustang 95-Євро-Е5», Паливо дизельне «Mustang-ДП-Л- Євро5-В0», та виписано податкові накладні.

Також згідно Додатку № 2 до вказаного Договору затверджено Перелік АЗС та їх місце розташування, на яких можна використати відповідну смарт-карту.

Також, між 01.06.2015 року ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» (Покупець), та ТОВ «Альянс холдинг» (Продавець) укладено договір поставки нафтопродуктів №ПН-Р/1 01-06/2015, зо умовами якого Постачальник зобов'язується передавати у власність Покупця (поставляти) Товари, а Покупець зобов'язується приймати у власність Товари та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним Договором. Під партією Товару сторони розуміють Товари в кількості та асортименті, передані Покупцю на умовах даного Договору.

Згідно вказаного договору, Поставка Товару здійснюється шляхом вибору Товару на АЗС Продавця Клієнтами Покупця по електронним карткам через паливо роздавальну колонку з використанням облікових терміналів Покупця для ідентифікації власника Карти. Датою поставки вважається дата вибірки Товару Клієнтом Покупця, зазначена в чеку Продавця. Продавець зобов'язаний забезпечити Клієнтам Покупця можливість безперешкодно отримувати паливо за електронними картками на АЗС Продавця. Право власності на паливо переходить від Продавця до Покупця в момент отримання Клієнтом Покупця палива на АЗС (п. 5.1).

На виконання умов вищезазначеного Договору ТОВ «Альянс холдинг» в період з 01.05.2017 по 30.06.2017 на адресу ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» виписано наступні акти приймання-передачі товарів від 31.05.2017 року № АХКВ-0001150, від 30.06.2017 року № АХКВ-00013870 на загальну суму 625 106, 44 грн. (за 27 056, 46 л.) з номенклатурою: Бензин автомобільний «А 92-Євро-Е5», Бензин автомобільний «А 95-Євро-Е5», Паливо дизельне «ДП-Євро5-В0» та виписано податкові накладні.

В подальшому, як встановлено матеріалами справи, та не заперечувалося представником позивача, ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» з період 01.05.2017 року по 30.06.2017 року здійснювало реалізацію підакцизного палива в адресу контрагентів - покупців згідно наступних договорів:

- І. Договір поставки нафтопродуктів від 17.12.2008 року № ДП 17/12-2008, укладений між ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» (Постачальник) та ТОВ «Петрол плюс Регион» (Покупець). Додатковою угодою від 01.04.2012 року сторону по договору ООО «Петрол плюс Регион» замінено на ЗАТ «Процесінгова компанія «Елтоп» (нерезидент, Росія, нова назва - ТОВ «Елтоп»),

На виконання умов вищезазначеного Договору ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» за період з 01.05.2017 по 30.06.2017 на адресу ТОВ «Елтоп» виписало акти приймання-передачі товарів № ЕХ 00000165 від 31.05.2017 року та № ЕХ 00000198 від 30.06.2017 року з номенклатурою: Бензин автомобільний «А 92-Євро-Е5», Бензин автомобільний «Mustang 92-Євро-5», Бензин автомобільний «Mustang 95-Євро-Е5», Бензин автомобільний «А 95-Євро-Е5», Паливо дизельне «Mustang ДП-Л-Євро5-В0», Паливо дизельне «ДП-Євро5-В0» на загальну суму 627 649, 65 грн. (за 25 840, 12 л) та 511 391, 05 грн. (за 20 277, 89 л.) та виписано відповідні податкові накладні.

- ІІ. Договір поставки нафтопродуктів від 01.10.2014 року ДП № 001/ЧТ-В, укладений між ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» (Постачальник) та ТОВ «Валар» (Покупець).

На виконання умов вищезазначеного Договору ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» за період з 01.05.2017 по 30.06.2017 на адресу ТОВ «Валар» виписало акт приймання-передачі товарів № ЕХ 000119 від 30.06.2017 року на суму 3 582, 70 грн. (за 150 л.) з номенклатурою: Паливо дизельне «ДП-Євро5-В0».

Тобто, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в період з 01.05.2017 по 30.06.2017 ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» здійснювало продаж (реалізацію) палива з використанням смарт-карт, стреч-карт.

Відтак, фактичні обставини, за яких проводились вищезгадані операції є такими, що відповідно до умов договорів на придбання товару, Покупець (позивач) отримував у своїх постачальників смарт-карти на пальне, які по суті надалі надавали право довіреній особі, а фактично - будь-якій особі, яка має у розпорядженні смарт-карту та якими є вищезгадані контрагенти-покупці позивача, на отримання пального на АЗС в обмін смарт-карту.

У той же час, під час розгляду справи суд встановив, що у позивача відсутні на праві власності або оренди діючі АЗС або інші колонки для здійснення фізичного заправлення паливом.

При цьому, відповідачем, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, не спростовано, що фізичний відпуск товару, тобто його роздрібна реалізація кінцевим споживачам, зазначеним у Розрахунку фінансових санкцій, здійснювався на АЗС при пред'явленні талонів (довірчих документів), які в усіх випадках були індивідуалізовані, що дозволяло учасникам угод контролювати їх обіг в порядку звірки розрахунків (виборки продукції). Фактично фізичний відпуск пального покупцям позивача відбувався вже на АЗС, які входили до кола обслуговування АЗС постачальників позивача, відпуск палива контролювався учасниками угод шляхом звірки. Обставини відображення позивачем цих операцій в бухгалтерському обліку не спростовують встановлених судом фактичних обставин виконання вищезгаданих операцій відповідно до наданих матеріалів справи.

Під час розгляду справи відповідачем не відокремлене із загальних даних обліку та не доведено безпосередній відпуск позивачем пального своїм контрагентам-покупцям.

При цьому, відповідачем, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України не надано доказів того, що постачальники позивача виписували на його адресу акцизні накладні.

Також, суд при вирішенні вказаної справи, бере до уваги надану, на звернення позивача індивідуальну податкову консультацію від 17.06.2016 року № 13612/6-99/9-12-03-03-15, відповідно до якої, ДФС України зазначено, що оскільки Товариство не здійснює операції з фізичним отриманням та відпуском пального, не маючи при цьому власних автозаправних станцій, місць зберігання грального та інших об'єктів, реєструватися платником акцизного податку та відповідно подавати декларацію акцизного податку Товариству не потрібно (за умови нездійснення інших операцій, які є об'єктами оподаткування акцизним податком згідно з п. 213.1 ст. 213 Кодексу).

Одночасно вказаною консультацією роз'яснено порядок наявності (або відсутності) права на зняття з реєстрації як платника акцизного податку та неподання декларації акцизного податку, враховуючи те, що Товариство зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального 01.03.2014 за № 1814.

Відповідно до пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Пунктом 52.2 ст. 52 Податкового кодексу України визначено, що податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства (п. 52.3 ст. 52 Податкового кодексу України).

Пунктом 53.1 ст. 53 Податкового кодексу України встановлено, що не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що виконання платником податків (платником збору, платником страхових внесків, податковим агентом) письмових роз'яснень про порядок обчислення, сплати податку (збору, страхових внесків) або з інших питань застосування законодавства про податки і збори, даних йому або невизначеному колу осіб фінансовим, податковим або іншим уповноваженим органом державної влади (уповноваженою посадовою особою цього органу) в межах його компетенції (зазначені обставини встановлюються за наявності відповідного документа цього органу, за змістом відноситься до податкових (розрахунковим) періодам, в яких скоєно податкове правопорушення, незалежно від дати видання такого документа), і (або) виконання платником податків (платником збору, платником страхових внесків , податковим агентом) мотивованої думки податкового органу, спрямованого йому в ході проведення податкового моніторингу є обставиною, що виключає вину особи у вчиненні податкового правопорушення.

Однак вина правопорушника виключається тільки у випадку, якщо він виконує не будь-яке роз'яснення податкового чи державного органу або їх посадових осіб, а тільки те, яке надано в письмовій формі або у межах компетенції названих суб'єктів. Отже, консультація, що виходить за межі повноважень податкового органу, іншого уповноваженого державного органу або їх посадових осіб, не виключає провини самого платника податків за неправомірні діяння.

У той же час, консультація щодо застосування податкового законодавства повинна бути отримана платником податку від уповноваженого органу до вчинення діяння, яке містить ознаки податкового правопорушення.

Тобто, факт виконання платником податків або податковим агентом письмових роз'яснень з питань застосування податкового законодавства доводиться податковим органом за наявності відповідних документів цих органів, які за змістом відносяться до податкових періодів, в яких скоєно податкове правопорушення. Названі обставини можуть бути встановлені тільки на основі відповідних письмових доказів.

Як вбачається з наданої позивачу податкової консультації від 17.06.2016 року № 13612/6-99/9-12-03-03-15, остання була надана позивачу на підставі його звернення, до якого було додано Договір поставки нафтопродуктів № ПН-Р/1 01-06/2015 року від 01.06.2015 року, укладений між ТОВ «Он - Лайн Карт Дата Центр» (Покупець), та ТОВ «Альянс холдинг» (Продавець).

За результатами дослідження вказаного договору, суд приходить до висновку, що його предмет є ідентичним предмету договорів, укладених позивачем з його контрагентами, яким було реалізовано смарт-карти на пальне, придбані, зокрема у ТОВ «Альянс холдинг».

Також суд зазначає, що консультація за змістом відноситься до податкових періодів, в яких скоєно податкове правопорушення, тобто була надана за результатами дослідження Договору поставки нафтопродуктів № ПН-Р/1 01-06/2015 року від 01.06.2015 року, поставка відповідно до якого здійснювалася позивачу, та в подальшому іншим контрагентам в період, що охоплювався перевіркою (з 14.11.2017 року по 20.11.2017 року), та отримана, до вчинення діяння - анулювання реєстрації платника акцизного податку.

Окрім цього, вказана податкова консультація, надана органом (ДФС України), в межах наданих йому повноважень ПК України.

При цьому, суд зазначає, що виходячи з положень п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що однією з головних ознак складу податкового правопорушення є суб'єктивна сторона, яка проявляється у вині, а саме у формі умислу або необережності суб'єкта такого правопорушення (платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб).

Тобто, податкове правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своїх дій (бездіяльності), бажала або свідомо допускав настання шкідливих наслідків таких дій (бездіяльності).

Таким чином, враховуючи викладене вище, та з урахуванням наявної в матеріалах справи податкової консультації від 17.06.2016 року № 13612/6-99/9-12-03-03-15, суд приходить до висновку, що остання є обставиною, яка виключає винуватість ТОВ «Он-Лайн Карт Дата Центр» у вчиненні податкового правопорушення, а тому в діях посадових осіб позивача відсутній склад правопорушення, передбачений пп. 117.3 ст. 117 Податкового кодексу України.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог п.п. 53.1. ПК України позивача не може бути притягнуто до відповідальності, оскільки він діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій формі (від 17.06.2016 року № 13612/6-99/9-12-03-03-15). Доказів її зміни або скасування, контролюючим органом надано не було.

Окрім цього, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.02.2018 року по справі 813/2617/15 (адміністративне провадження № К/9901/8571/18), отримання позивачем індивідуальної податкової консультації, зміст якої відповідає нормам діючого законодавства, є юридичним фактом, що є підставою для звільнення від відповідальності платника податку, який діяв у відповідності до наданих такою консультацією роз'яснень з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства.

Аналогічна позиція виловлена в листах ДФС України від 20.10.2016 року № 22705/6/99-99-15-03-02-15 та від 20.07.2016 року № 24565/7/99-99-15-03-03-17, згідно яких контролюючий орган надає роз'яснення про відсутність обов'язку подавати документи до податкових органів з метою реєстрації платником акцизного податку у випадках реалізації паливно-мастильних матеріалів (палива) через бланки-дозволи, талони, смарт-картки та у разі відсутності власних (орендованих і т.п.) АЗС та/або нездійснення фактичного отримання і фізичного відпуску кінцевим споживачам, оскільки такі операції не є операціями з реалізації пального у розумінні абзаців 2 і 3, підпункту 14.1.212, пункту 14.1, статті 14 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Он-Лайн Карт Дата Центр» не є особою, що відповідно до пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України здійснює реалізацію пального та підлягає обов'язковій реєстрації контролюючими органами як платник акцизного податку.

Відповідно до п.117.3 ст.117 Податкового кодексу України здійснення суб'єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб'єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

За таких обставин, на думку суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Он-Лайн Карт Дата Центр» не порушувало вимоги пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України, що призвело до застосування Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.117.3 ст.117 Податкового кодексу України штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 1 139 041, 00 грн.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2017р., є протиправним та підлягає скасуванню.

У той же час, щодо посилань відповідача на постанову Верховного суду від 13.03.2018 року у справі № 815/2461/17 (адміністративне провадження № К/9901/1668/17), як на правову позицію у подібних правовідносинах та правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" із внесеними змінами від 03.10.2017 р. № 2147-VIII встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В силу вимог ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наданої копії постанови Верховного суду від 13.03.2018 року, судом встановлено, що у вказаному рішенні Верховний суд дійсно надавав оцінку обставинам подібних правовідносинах, що розглядаються у даній справі.

Втім, суд не бере вказану постанову при вирішенні вказаної справи, оскільки дана справа містить індивідуальну консультацію, в той час, як в справі, що розглядалася Верховним судом остання була відсутня, що в свою чергу свідчить про відмінні обставин справи.

У той же час, щодо наданого контролюючим органом Висновку науково-правової експертизи на запит ГУ ДФС у м. Києві, затвердженого Головою ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України 06.02.2018 року Н.М. Пархоменко (вих. № 126/18-е від 06.02.2018року), суд зазначає наступне.

Згідно вказаного висновку, в контексті переданого на вирішення питання науково-правової експертизи експерт дійшов висновку про те, що суб'єкт господарювання є платником акцизного податку в розумінні п.п. 212.15 п. 212.1 ст. 212 Кодексу якщо відповідно до видаткових та податкових накладних ним здійснюються операції з отримання палива та його подальшої реалізації з одночасним отриманням (наданням) смарт-карток і талонів на таке пальне, та якщо в бухгалтерському обліку зазначена операцій відображена як оприбуткування/списання пального.

При цьому, об'єкт оподаткування акцизним податком відповідно до п.п. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 Кодексу виникатиме у разі, якщо обсяги реалізованого пального за смарт-картками та талонами на пальне перевищують обсяги отриманого пального від інших платників акцизного податку (постачальників), за які сплачено акцизний податок.

Відповідно до ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Зміст висновку експерта у галузі права встановлюється ст. 112 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 КАС України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону чи аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі. Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

Висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обовязковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань (ст. 113 КАС України).

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. ст. 74 та 75 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту наведених норм вбачається, що висновок експерта з питань права не є доказом, а його прийняття та врахування є правом, а не обов'язком суду.

При цьому, такий висновок може стосуватися лише передбачених КАС України питань - застосування аналогії закону чи аналогії права чи змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі.

Натомість, наданий висновок експерта в галузі права стосується питань застосування законодавства України, при цьому питання, визначені приписами пунктів 1, 2 частини 1 статті 112 КАС України, в межах даної справи не виникали.

З огляду на вищенаведене наданий відповідачем висновок експерта в галузі права не приймається судом до уваги.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року по справі №826/6667/16 (номер провадження №К/9901/44343/18).

За вказаних вище обставин, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Он-Лайн Карт Дата Центр» (м. Київ, вул. Гнати Юри, 9, 03148, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19 грудня 2017 року №.

Присудити на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «Он-Лайн Карт Дата Центр» (м. Київ, вул. Гнати Юри, 9, 03148, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 085, 62 (сімнадцять тисяч вісімдесят п'ять гривень, 62 коп.) з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, 04655, код ЄДРПОУ 3943998)

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.11.2018 року.