Справа № 2-а-2916/11
Суддя: Хоменко В. С.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2916/11
Провадження №: 2-ар/752/13/18
У Х В А Л А

іменем України

13.11.2018 рокуГолосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Мороз О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва було винесено постанову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсію, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2012 року, якою вимоги ОСОБА_1 були задоволені, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату додаткової пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 20.01.2011 року з урахуванням раніше виплачених сум.

У листопаді 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсію.

Остання була ним мотивована тим, що Управління не в повному обсязі виконало судове рішення, посилаючись на положення ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі змінами від 28.12.2014 року, який набрав законну силу 01.01.2015 року, не прийнявши до уваги те, що пенсія йому була призначена до 01.01.2015 року.

Тому, просив суд надати роз'яснення про виконання в повному обсязі постанови від 31.10.2011 року.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним про дату, час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суду вважає, що заява про роз'яснення постанови задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 3 ст. 254 КАС України (станом на 15.12.2017 року) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз'яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв'язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Згідно ч. 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

В матеріалах справи виконавчий документ з відміткою про виконання відсутній. Отже, у суду відсутні підстави вважати, що судове рішення виконано.

Разом з тим, підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як зазначено у п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вважає, що резолютивна частина судового рішення, а саме: постанови суду від 31.10.2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсію, є зрозумілою, не припускає різного тлумачення, у зв'язку з цим у роз'ясненні постанови необхідно відмовити.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що у своїй заяві про роз'яснення судового рішення ОСОБА_1 фактично не просить роз'яснити постанову суду, а просить роз'яснити порядок її виконання у зв'язку з можливістю виникнення сумнівів щодо її виконання, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 248, 254, 256, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.С. Хоменко