Справа № 2040/6630/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/6630/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.

секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

відповідача Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Владимир Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2018, суддя Спірідонов М.О., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 14.09.18 по справі № 2040/6630/18

за позовом ОСОБА_2

до Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Владимир Я.В.

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 24.05.2018 року винесену державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Владимир Я.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року зазначена позовна заява була залишена без руху та надано строк на усунення недоліків десять днів з моменту отримання ухвали шляхом надання до суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. на розрахунковий рахунок 4011, одержувач УДКСУ в Основ'янському районі м. Харкова, , банк отримувача ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації: 22030101 та обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 (61000, АДРЕСА_1) до Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Владимир Я.В. (61024, м, Харків, вул. Студентська, 5/6) про скасування постанови - повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, прийняття рішення судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача, не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Приймаючи ухвалу від 14.09.2018 про повернення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з вказаним позовом.

Колегія суддів не погоджується з ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2018 року представником боржника - ОСОБА_3 було ознайомлено з матеріалами виконавчого провадження та встановлено, що державним виконавцем Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Владимир Я.В. 24.05.2018 року винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 про стягнення штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн. у зв'язку з не виконання вимог виконавчого документа без поважних причин, копія Постанови про накладення штрафу від 24.05.2018 року боржником поштою не отримувалась.

15 червня 2018 року представником Боржника подано скаргу начальнику Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ Харківської області на постанову про накладення штрафу від 24.05.2018 року, в якій просили скасувати постанову про накладення штрафу від 24,05.2018 року винесену державним виконавцем Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Владимир Я.В.

26 червня 2018 року поштою отримано лист № 21460 від 23.06.2018 року за підписом начальника Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Хаблова В.М. в якому повідомлялось, що скарга представника боржника на постанову державного виконавця про накладення штрафу не може бути розглянута в порядку ст, 74 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому запропонувавши звернутись до суду.

06 липня 2018 року представником боржника подана скарга до Київського районного суду м. Харкова судді Зуб Г.А. на рішення державного виконавця - постанову від 24.05.2018 року про визнання неправомірним та скасування постанови, про накладення штрафу від 24.05.2018 року. Скарга отримано судом 12 липня 2018 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року представнику боржника відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та роз'яснено право звернутись з цим спором в порядку адміністративного судочинства. Ухвала суду отримана 31.07.2018 року.

09 серпня 2018 року представником боржника поштою було подано, даний адміністративний позов до Харківського окружного адміністративного суду.

На думку колегії суддів, наведені обставини, свідчать про наявність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, оскільки ОСОБА_2 вживав заходів досудового порядоку оскарження постанови про накладення штрафу від 24.05.2018 року.

Судом першої інстанції не надано належну оцінку цим доводам позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за правилами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно положень частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси,

Колегія суддів зауважує, що суд, отримавши позов, зобов'язаний з'ясувати чи має місце порушення суб'єктивних прав, свобод чи інтересів особи.

У разі наявності порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав за межами, встановлених КАС України строків, суд може поновити їх та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду.

У випадку, коли суб'єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Іншими словами, інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб'єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яка викладена у постанові від 24.11.2015 року по справі №П/800/259/15.

При цьому, згідно зі ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Адміністративний суд керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правивстановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином не досліджено питання пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом у зв'язку із чим такий прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_2, чим фактично позбавив останнього можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.5 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 243, 250, 310, ч. 3 ст. 312, п.1 ч.1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 по справі № 2040/6630/18 скасувати.

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Владимира Я.В. про скасування постанови направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка В.О. Бондар