Справа № 826/6569/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6569/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Мельничука В.П., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року, суддя Чудак О.М., у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та сксаування наказу в частині, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу МЕПР України від 21.12.2017 року №486, яким введено в дію протокол засідання комісії з питань погодження надання надр у користування МЕПР України №35 від 21.12.2017 року в частині відмови ПАТ «Укргазвидобування» у погодженні продовження строку дії спеціального дозволу від 28.12.2000 року №2354 на користування надрами Співаківського родовища (вид користування надрами: видобування газ природний, супутні компоненти: гелій) на 20 років за заявою, поданою листом від 23.10.2-017 №3/2-01-9078; визнання бездільності Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви ПАТ «Укргазвидобування» поданої листом від 23.10.2017 року №3/2-01-9078, щодо продовження строку дії спеціального дозволу від 28.12.2000 №2354 на користування надрами Співаківського родовища (вид користування надрами: видобування газ природний, супутні компоненти: гелій) на 20 років та внесення змін до нього протиправною; зобов'язання Державну службу геології та надр України продовжити строк дії спеціального дозволу від 28.12.2000 №2354 на користування надрами Співаківського родовища (вид користування надрами: видобування газ природний, супутні компоненти: гелій) на 20 років з 28.12.2017 по 28.12.2037 та внести зміни до нього шляхом видачі ПАТ «Укргазвидобування» на підставі заяви, поданої листом від 23.10.2017 року №3/2-0109078, спеціального дозволу від 28.12.200-0 №2354 на користування надрами Співаковського родовиша (вид користування надрами: видобування газ природний, супутні компоненти: гелій) на 20 років з 28.12.2017 по 28.12.2937 та внесеними змінами в розділ «Відомості про затвердження (апробацію) запасів корисної копалини (зазначається у разі видобування), а саме виклавши розділ «Відомості про затвердження (апробацію) запасів корисної копалини (зазначається у разі видобування) в наступній редакції «ДЗК України, протокол від 23.05Ю.2017 №3931».

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року провадження у справі закрито

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, відповідач Державна служба геології та надр України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат та ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідчача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається із оскаржуваної ухвали, та дана обставина підтверджується матеріалам справи, в ході розгляду справи представником позивача було подано на розгляд суду клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з виправленням суб'єктом владних повноважень порушень та повне відновлення при цьому законних прав та інтересів позивача.

Як доказ того, що фактично у справі відсутній предмет спору у зв'язку з добровільним виправленням відповідачем вимог позову, позивачем було надано відповідні документи до вищезазначеного клопотання.

Відповідно до п. 8 ч.І ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі погодження МЕПР України 22.06.2018 року продовження дії спеціального дозволу на користування надрами, оформленого відповідним наказом та надісланого листом №5/4-11/56155-18 Державною службою геології та надр України видано АТ «Укргазвидобування» спеціальний дозвіл на користування надрами від 28.12.2000 №2354 із продовженням строку дії на 20 років до 28.12.2037.

Крім того суд стягнув з Міністерства екології та природніх ресурсів на користь АТ «Укргазвидобування» за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн та стягнуто з Державної служби геології та надр України за рахунок бюджетних асигнувань на користь АТ «Укргазвидобування» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524 грн.

Апелянт вважає, що судом невірно було здійснено розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (ч.2 ст. 132 КАС).

Чинний Кодекс адміністративного судочинства України чітко не визначає порядку відшкодування позивачу судових витрат, в т.ч. судового збору, сплаченого за подачу до суду адміністративного позову у разі закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.8 ч.І ст. 238 КАС україни.

Тому, виходячи з вимог ст. 132 КАС України, колегія суддів вважає, у даному випадку необхідно при вирішенні питання судових витрат слід керуватися Законом України «Про судовий збір», зокрема, п.5 ч.І ст. 7 Закону, відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається із оскаржуваного судового рішення, провадження у справі було закрито відповідно до п. 8 частини 1 ст. 238 КАС України

Приймаючи ухвалу про стягнення судових витрат з відповідачів на користь позивача, суд першої інстанції неправильно тлумачив Закон України «Про судовий збір», оскільки пунктом 5 ч.І даної статті передбачено повернення судового збору, а не його стягнення з відповідачів.

Відповідно до п. 4 ч 1 ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що неправильне застосування норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який підлягає застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду в частині стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині постанову про повернення позивачу сплаченого судового збору. В решті ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року скасувати в частині стягнення судових витрат з Міністерства екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України та ухвалити у справі постанову наступного змісту.

Повернути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська 26/28, ) сплачений судовий збір згідно платіжного доручення №3095 від 20 квітня 2018 року, банк платника АТ «Ощадбанк» в м. Києві, одержувач УК у Печерському районі у розмірі 5 286,00 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень.

Постанова набирає законної ситли з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Мельничук В.П.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 14 листопада 2018 року.