Справа № 811/1532/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 811/1532/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 р. (суддя Черниш О.А., м. Кропивницький)

у справі №811/1532/18

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, від 08.05.2018 року ВП № 56227530 щодо накладення штрафу в сумі 5100 грн.;

- стягнути з відповідача суму судового збору 1762 грн. на користь позивача.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 р. позов задоволено. Рішення мотивоване тим, що оскаржена постанова прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що в постанові від 19.04.2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП №56227530 державним виконавцем зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

03.05.2018 р. до відповідача надійшов лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому зазначено, що проведено розрахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату в сумі 244,44 грн. з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2016 р. по 30.04.2018 р. Доплату в сумі 34,92 грн. за період з 01.01.2018 р. по 30.04.2018 р. перераховано на поточний рахунок в АТ "Ощадбанк" платіжним дорученням № 4166 від 25.04.2018 р. Крім того, у листі зазначено, що на виконання статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103 (далі - Постанова № 103).

Відповідно до п. 3 Постанови №103 сума перерахованих пенсій для виплати з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Таким чином, відповідно до листа позивача встановлено, що доплату до пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. ОСОБА_2 отримає на умовах та в порядку, визначеному Постановою № 103. Тобто, рішення суду не виконано боржником фактично і в повному обсязі.

У виконавчому листі № 404/4309/17 від 18.04.2018 р. Кіровського районного суду м. Кіровограда не вказано, що виплата пенсії повинна здійснюватись на підставі Постанови №103 або прийнятих у подальшому будь-яких інших законодавчих чи підзаконних нормативно-правових актів. Цим виконавчим документом чітко визначений перелік нормативно-правових, в тому числі підзаконних актів, на підставі яких необхідно перерахувати та виплатити пенсію.

З викладеного вбачається відсутність поважних причин невиконання рішення суду.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградської області рішення суду не виконано, а пояснення, надані управлінням, та долучені до нього докази не підтверджують повного фактичного виконання рішення суду відповідно до виконавчого документу, у зв'язку з чим, державним виконавцем 08.05.2018 року по зазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн., в якій зазначено вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Постанова №103 прийнята та вступила в дію пізніше ніж прийнято рішення суду, що не досліджувалась та не прийнято до уваги судом під час ухвалення рішення.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, постанова постанову Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ від 15.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", яка прийнята пізніше ніж винесено судове рішення, виключає можливість застосування даної постанови до спірних правовідносин, по яких було ухвалено рішення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини "ОСОБА_3 до України" суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінитися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти змін у майбутньому. Суд констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни.

Право на перерахунок пенсії стягувача виникло на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей".

Постанова №103 жодним чином не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд в ухвалі від 02.05.2018 року у справі №818/1076/18.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Така позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 року №5-рп/2002 від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не надано жодного доказу відсутності коштів на виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами колишніх працівників органів внутрішніх справ України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

В судове засідання представники учасників процесу не з'явилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2017 року в адміністративній справі №404/4309/17 частково задоволено позов ОСОБА_2 та зобовязано ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18.11.2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268", починаючи з 01.01.2016 року.

Вказана постанова суду набрала законної сили 27.03.2018 року. На її виконання Кіровським районним судом м. Кіровограда 18.04.2018 року видано виконавчий лист, який того ж дня предявлений стягувачем для виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с. 41, 42).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 19.04.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56227530 з виконання виконавчого листа №404/4309/17 та зобовязано боржника - ГУ ПФУ в Кіровоградській області виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та у встановлений строк надати державному виконавцю документи, що підтверджують факт виконання рішення (а.с. 44).

ГУ ПФУ в Кіровоградській області листом №7667/08-02 від 03.05.2018 року повідомило відповідача, що ним на виконання постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2017 року в адміністративній справі №404/4309/17 проведено розрахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату в сумі 244,44 грн., з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.01.2016 року по 30.04.2018 року. Доплату в сумі 34,92 грн. за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року перераховано на поточний рахунок в АТ "Ощадбанк" платіжним дорученням №4166 від 25.04.2018 року. Доплату за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року ОСОБА_2 отримає на умовах та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категорія осіб" (а.с. 45).

08.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, якою на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за відсутністю поважних причин повного виконання рішення накладено на боржника - ГУ ПФУ в Кіровоградській області штраф у розмірі 5100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено його про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.49-50).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- постанова Кабінету Міністрів України фактично запровадила поетапний порядок виплати пенсій, перерахованих за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", обумовивши виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету. На виконання цієї постанови виплата сум пенсій, призначених згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перерахованих за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), у тому числі стягувану ОСОБА_2 за рішенням суду в адміністративній справі №404/4309/17, буде проведена упродовж 2019 - 2020 років у межах відповідних бюджетних призначень, про що позивач повідомив державного виконавця під час примусового виконання цього судового рішення;

- відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України;

- часткове невиконання судового рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області з незалежних від нього причин (через відсутність відповідного фінансування із державного бюджету) є поважною причиною в розумінні статей 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак прийняття державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу є неправомірним. Таке правозастосування відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 24.03.2015 року (справа №21-66а15) та від 09.06.2015 року (справа №21-658а15).

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 4 статті 372 КАС України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення, за умови відсутності поважних причин його невиконання.

Судом встановлено, що на час винесення державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу позивач частково виконав постанову суду в адміністративній справі №404/4309/17, а саме провів з 01.05.2018 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_2 за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у звязку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських за постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та визначив її у розмірі 3728,5 грн. (а.с. 46).

19.04.2018 року позивач розрахував суму різниці (доплати) між перерахованою та фактично виплаченою сумами пенсії за період з січня 2016 року по квітень 2018 року у розмірі 8,73 грн. щомісяця, а всього за цей період - 244,44 грн. (а.с.46 зв.) та частково здійснив доплату - перерахував 25.04.2018 року кошти на виплату ОСОБА_2 заборгованість за період з січня по квітень 2018 року у сумі 34,92 грн. (а.с.47).

Виплату решти донарахованих сум за період з січня 2016 року по грудень 2017 року позивач не провів, посилаючись на те, що їх виплату буде здійснено на підставі та в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категорія осіб".

Колегія суддів зазначені доводи вважає безпідставними з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Аналогічне положення містить стаття 14 КАС України.

З огляду на вказані положення чинного законодавства колегія суддів доходить висновку, що приписи постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року застосовуються лише до пенсій тих пенсіонерів, яким перерахунок пенсії органами ПФУ здійснений добровільно, а не за судовими рішеннями.

Пенсія стягувачу перерахована відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2017 року у справі № 404/4309/17, тобто рішення було прийнято судом першої інстанції до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 103 від 21.02.2018 року.

В тексті постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року не передбачається накладення будь-яких обмежень, мораторію, тощо, на виконання судових рішень, які передбачають відповідні виплати. Більш того, саме наявність такої судової практики, як рішення від 15.02.2018 Верховного Суду в зразковій справі № 820/6514/17 (Пз/9901/8/18), передувало прийняттю означеної постанови Кабінету Міністрів України.

Також слід зауважити, що змін у законодавстві, які б зумовили припинення дії рішення суду, не відбулось, оскільки підстави, за яких було прийняте таке рішення не змінились.

Отже, встановлений постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року порядок здійснення перерахунку та виплати пенсій не може застосовуватись до того періоду, який передує часу прийняття такої постанови і охоплюється рішенням суду, що набрало законної сили. Це відповідає положенням статті 58 Конституції України, за змістом якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року є безпідставною і діяти відповідно до її приписів в даному випадку він не має права.

Отже, відповідь позивача про причини невиконання судового рішення, викладена в листі №7667/08-02 від 03.05.2018 року, правомірно державним виконавцем кваліфікована як невиконання рішення суду без поважних причин.

Стосовно посилань позивача на відсутність бюджетного фінансування з виплати заборгованості щодо пенсії стягувача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсії колишнім працівникам МВС (міліції) повинен бути здійснений з 1 січня 2016 року, проте органами МВС та ПФУ тривалий час протягом 2016-2017 років не виконувались дії, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та необхідні для здійснення такого перерахунку, що і призвело до виникнення заборгованості по виплаті пенсій пенсіонерам МВС за ці роки.

Заборгованість з виплати повного розміру пенсії виникла з 1 січня 2016 року і з того часу лише накопичувалась. Жодних доказів на вчинення будь-яких дій, направлених на бюджетне планування погашення заборгованості у 207-2018 роках, позивачем суду не надано, тому колегія суддів приходить до висновку, що такі дії позивачем не вчинялись.

Посилання позивача на відсутність бюджетного фінансування щодо цих виплат вперше викладені ним лише в позові, у листі №7667/08-02 від 03.05.2018 року про це не зазначалось, а тому і не могли бути підставою для оцінки державним виконавцем, оскільки не були відомі останньому.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що посилання позивача на відсутність бюджетного фінансування на виплату певних пенсійних виплат в ході судового розгляду справи є безпідставним.

Правові висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема у постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а, колегією суддів враховуються при ухваленні рішення, але не застосовуються з огляду на таке.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у справах "Сук проти України" та "Бурдов проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобов'язань.

Крім того, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2017 року у справі № 404/4309/17 підлягає виконанню за рахунок бюджетних коштів, які призначені саме для виконання судових рішень, а не фінансування поточних витрат, в тому числі за постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 р. у справі №811/1532/18 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко