Справа № 640/3438/18
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/3438/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу 640/3438/18 за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС в особі Управління протидії митним правопорушенням про скасування постанови в справі про порушення митних правил-

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, що підписана представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2, та яка. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2018 р.. передана судді Шмадченко С.І., в якій позивач просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1258/80700/17 від 22.02.2018 р. про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 22.02.2018 р. заступником начальника Харківської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 було винесено постанову №1258/80700/17 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 ухилився від сплати митних платежів шляхом реалізації транспортного засобу, який було ввезено на митну територію України в митному режимі «Транзит». 05.09.2017 р. о 12 год. 00 хв. гр-н ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Краківець - Корчова» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «BMW 525», VIN: НОМЕР_2 державний реєстраційний знак Республіки Польща НОМЕР_3 в митному режимі «транзит». 14.09.2017 р. до Харківської митниці ДФС надійшла заява гр-на ОСОБА_1 з повідомленням про неможливість вивезення автомобіля у встановлений строк у зв'язку із втратою його реєстраційних документів. 26.09.2017 р. о 01 год. 03 хв. автомобіль марки «BMW 525», VIN: НОМЕР_2 державний реєстраційний знак Республіки Польща НОМЕР_3 був вивезений за межі митної території України гр-ом ОСОБА_1 та того ж дня знову був ввезений в Україну громадянином Королевства Марокко ОСОБА_7 в митному режимі «тимчасове ввезення» з метою особистого користування на строк до одного року. 27.09.2017 р. до Харківської митниці ДФС надійшов лист Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 25.09.2017 вих. №1646/7/20-31-21-10 з повідомленням про факт протиправної реалізації на території України гр-ом ОСОБА_1 автомобіля марки «BMW 525», реєстраційний знак НОМЕР_3 ввезеного на митну територію України в митному режимі «транзит». Гр-н ОСОБА_7 у своєму поясненні від 06.10.2017 р. повідомив, що 25.09.2017 р. він в м. Харкові придбав автомобіль марки «BMW 525», VIN: НОМЕР_2 реєстраційний знак НОМЕР_3, за 2350 доларів США у громадянина з ім'ям ОСОБА_1, який продавав цей автомобіль через оголошення в мережі інтернет. Разом з продавцем ОСОБА_1 на придбаному ним автомобілі він виїхав через митний пост «Щербаківка» за межі митної території України на нейтральну полосу та повернувся в Україну вже без продавця. 26 вересня 2017 р. на митному посту «Щербаківка» на підставі отриманих від ОСОБА_1 документів на автомобіль він заявив про тимчасове ввезення ним вищевказаного автомобіля на митну територію України. Таким чином, було встановлено, що гр-н ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 90. 102, 38 МК України незаконно розпорядився транспортним засобом ввезеним на митну територію Україні в митному режимі «транзит», без проведення відповідного митного оформлення та сплати митних платежів в сумі 256630,04 гривень згідно з розрахунком Управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС від 04.10.2017 р. № 1006/20-70-19-04/19.

21.11.2017 р. за фактом ухилення від сплати митних платежів відносно гр-на ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Блудовим А.В. було складено протокол про порушення митних правил №1258/80700/17 за ч. 1 ст.485 МК України. Під час складання цього протоколу гр-н ОСОБА_1 особисто ознайомився зі своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 494, 498 МК України та особисто отримав копію вказаного протоколу. Враховуючи наведене, відповідачем було зроблено висновок про те, що вбачаються достатні дані, які вказують на вчинення гр-ом ОСОБА_1 протиправних дій, що потягли за собою ухилення від сплати митних платежів, тобто вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.485 МК України.

З фактом порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 485 МК України ОСОБА_1 не погодився, вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Також ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі про порушення митних правил від 21.11.2017 р. вказано, що з метою своєчасного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин факту порушення з боку ОСОБА_1 митних правил було встановлено місцезнаходження громадянина Марокко ОСОБА_7 та опитано його по факту придбання автомобіля марки БМВ реєстраційний знак НОМЕР_3.

Однак під час розгляду справи про порушення митних правил вказана особа не була опитана в якості свідка, а позивач, який завчасно подав на ім'я відповідача клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язу із хворобою, фактично був позбавлений права надавати докази, брати участь в їх дослідженні, а також заявити клопотання про допит свідка. Справа була розглянути за відсутності позивача та його представника, що прямо суперечить вимогам ч.1 ст. 526 МК України, якою встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Крім того, відповідачем було порушено норму частини 4 ст. 526, ст..525 МК України. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.03.2018 р. відкрито провадження у справі.

02.04.2018 р. до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначає, що Харківська митниця ДФС проти позову заперечує та вважає, що висновки, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають фактичним обставинам справи №1258/80700/17, оскільки провадження у справі проведено повно та об'єктивно, матеріалами справи доведено вину та наявність ознак ПМП за ст.485 МК України в діях ОСОБА_1 05.09.2017 р. о 12.00 год. громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Краківець - Корчова» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «ВМW 525», 1996 року випуску, державний реєстраційний номер Республіки Польща (РL) НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2 (далі - ТЗ) в митному режимі транзит. 14.09.2017 р. ОСОБА_1 подав до Харківської митниці ДФС заяву про не включення до строку транзиту часу дії обставин непереборної сили у зв'язку з втратою реєстраційних документів на вказаний ТЗ. До зазначеної заяви ним було додано висновок Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 13.09.2017 р. у якому зазначено, що за заявою ОСОБА_1 від 13.09.2017 р. , кримінальне провадження не розпочиналось, а це означає, що інформація у заяві громадянина ОСОБА_1 від 14.09.2017 р., стосовно наявності обставин непереборної сили або аварії, які перешкоджали йому вивезти зазначений ТЗ у встановлені законодавством строки, не підтверджена, так як не відповідає переліку обставин, зазначених у розділі VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за №1669/21981.

25.09.2017 р. о 23.38 год. ОСОБА_1 вивезено вказаний ТЗ через митний пост «Щербаківка», до митного контролю ним було подано свідоцтво про реєстрацію цього ТЗ seria НОМЕР_4, що підтверджує недостовірність інформації, викладеної ОСОБА_1 у заяві від 14.09.2017 р., оскільки спростовує факт втрати цього документа. 26.09.2017 р. о 01.03 год. ТЗ був вивезений за межі митної території України ОСОБА_1 та цього ж дня був знову ввезений на митну територію України громадянином Марокко ОСОБА_7 в митному режимі тимчасове ввезення з метою особистого користування. 27.09.2017 р. Харківською митницею ДФС отримано лист оперативного управління Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області №1646/7/20-31-21-10 від 25.09.2017 р., яким повідомлено про протиправне використання громадянином України ОСОБА_1 транспортного засобу «ВМW 525», держаний реєстраційний знак Республіки Польща (РL) НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2, повідомлено про те, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію вказаного автомобіля, розмістивши інформацію про продаж цього автомобіля. Управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС було встановлено місцезнаходження громадянин Марокко ОСОБА_7 та опитано його по даному факту. У своєму поясненні від 06.10.2017 р. він повідомив, що ввечері 25.09.2017 р. він придбав вказаний ТЗ за 2350$ США у громадянина на ім'я ОСОБА_1, який продавав цей автомобіль через оголошення в мережі Інтернет. Разом з своїм другом та продавцем ОСОБА_1 на придбаному ТЗ він вирушив у напрямку кордону. До в'їзду на митний пост він передав ОСОБА_1 2350$ США, після чого вони в'їхали на територію митного поста, а потім на нейтральну територію. На митну територію України громадянин Марокко ОСОБА_7 в'їхав 26.09.2017 р. вже без ОСОБА_1, а лише зі своїм другом, та на підставі отриманих від ОСОБА_1 документів на автомобіль заявив про тимчасове ввезення вищевказаного ТЗ з метою особистого користування. Для встановлення обставин використання ТЗ Харківська митниця ДФС листом від 18.10.2017 р. повідомила ОСОБА_1 про необхідність прибути 27.10.2017 р. до відповідного підрозділу митниці для надання пояснень та участі у складанні протоколу про ПМП. 24.10.2017 р. до митниці надійшла заява ОСОБА_1, в якій він просив перенести дату опитування та складання протоколу у зв'язку з виїздом за кордон. Листом від 01.11.2017 р. Харківська митниця ДФС повторно повідомила ОСОБА_1 про необхідність прибути 07.11.2017 р. до відповідного підрозділу митниці для надання пояснень та участі у складанні протоколу про ПМП. 06.11.2017 р. до митниці надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 про відкладення дати опитування та складання протоколу у зв'язку з лікуванням ОСОБА_1 Листом від 08.11.2017 р. Харківська митниця ДФС втретє повідомила ОСОБА_1 про необхідність прибути 21.11.2017 р. до відповідного підрозділу митниці для надання пояснень та участі у складанні протоколу про ПМП. 21.11.2017 р. у присутності ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою Харківської митниці ДФС складено протокол про ПМП №1258/80700/17 за ст.485 МКУ. Під час складання цього протоколу ОСОБА_1 ознайомлено з правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.ст. 494, 498 МКУ, та ним особисто отримано примірник цього протоколу, що підтверджується його власноручним підписом. Розгляд справи про ПМП №1258/80700/17 було призначено на 15.00 год. 16.01.2018 р., про що зазначено на останньому аркуші протоколу. Після складання протоколу про ПМП №1258/80700/17, Харківська митниця ДФС листом звернулась до Депатраменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України щодо застосування можливостей системи «Аркан» для встановлення фактів перетину державного кордону України вищевказаним ТЗ та громадянином ОСОБА_1 у період з 01.01.2017 р. по 21.11.2017 р. 05.12.2017 р. до Харківської митниці ДФС надійшла відповідь на вищевказаний запит до якого додано у табличному вигляді запитувану інформацію. Відомостями з цієї таблиці підтверджено, що 26.09.2017 р. о 01.03 год. ТЗ був вивезений за межі митної території України ОСОБА_1, при цьому в ТЗ також були присутні ОСОБА_7 та ОСОБА_15, та цього ж дня о 01.41 год. був знову ввезений на митну територію України громадянином Марокко ОСОБА_7 і при цьому вже у ТЗ був відсутній ОСОБА_1, а залишився лише ОСОБА_15. 16.01.2018 р. до Харківської митниці ДФС надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 про відкладення дати розгляду справи у зв'язку з лікуванням ОСОБА_1 Задовольнивши вказане клопотання Харківська митниця ДФС листом від 24.01.2018 повідомила ОСОБА_1 про перенесення діти та часу розгляду справи про ПМП №1258/80700/17 на 15.00 год. 22.02.2018 р. та було попереджено зазначену особу про відсутність можливості подальшого перенесення розгляду справи у зв'язку з закінченням встановленого строку розгляду справи, визначеного ст.ст. 467, 525 МК України. 22.02.2018 р. до Харківської митниці ДФС надійшло клопотання ОСОБА_1 про перенесення дати розгляду справи про ПМП №1258/80700/17 у зв'язку з його лікуванням та неможливістю бути присутнім при розгляді справи адвоката Строгова С.Л., з яким він 21.02.2018 р. уклав договір про надання правової допомоги, через його зайнятість у зв'язку з розглядом іншої справи. При цьому жодних доказів зайнятості адвоката Строгова С.Л. ОСОБА_1 не надав. Так саме він не повідомив жодних причин, які завадили прийняти участь у розгляді справи про ПМП 1258/80700/17 його представника - ОСОБА_9, який від його імені неодноразово подавав до митниці клопотання про відкладення дати складання протоколу та дати розгляду справи, та його представника ОСОБА_11, які діють на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 06.11.2017 р., виданої строком на три роки та дійсної до 06.11.2020 р. Крім цього ОСОБА_1 неодноразово викликався до митниці для надання пояснень, був присутній при складанні протоколу про ПМП, однак жодних пояснені ні особисто, ні у письмовому вигляді не надав, Харківською митницею ДФС з метою забезпечення передбачених ст.498 МКУ прав ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, неодноразово задовольнялись клопотання позивача та його представників про відкладення дати складання протоколу, а потім і дати розгляду справи про ПМП №1258/80700/17.

Враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута своєчасно та в розумні строки, а також з врахуванням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого положеннями МК України, Харківська митниця ДФС здійснила 22.02.2018 р. розгляд справи про ПМП №1258/80700/17 в межах строку, встановленого законом, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно сповіщеної про місце і час розгляду цієї справи. Копію постанови по справі про ПМП №1258/80700/17 направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням від 22.02.2018 р. Представник відповідача просив повністю відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вважав, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена законно, обґрунтовано та відповідно до діючого законодавства України (а.с.18-27).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2018 р. вказана адміністративна справа передана судді Чередник В.Є.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.07.2018 р. прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

23.07.2018 р. у судовому засіданні представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, зокрема, що директор компанії «DM FORTUNA Sp. Z o.o.» ОСОБА_12 виписав довіреність від 20.09.2017 р. якою уповноважив ОСОБА_7 керувати транспортним засобом на необмеженій території пересікаючи кордони усіх держав без винятку. Враховуючи це позивач фізично не зміг би продати вказаний автомобіль оскільки він йому не належить на праві приватної власності. На даний час автомобіль фізично знаходиться у користувані ОСОБА_12 директора компанії «DM FORTUNA Sp. Z o.o.», це свідчить про те, що позивач фізично не міг продати автомобіль громадянину Королівства Мароко ОСОБА_7. Також, представник позивача вказує, що ОСОБА_7 не володіє українською або російською мовою, тому запис про те, що останній не потребує перекладача є фікцією. ОСОБА_7 не попереджався щодо дачі неправидих свідчень, за що передбачена відповідальність ст..384 КК України. Крім того, пояснення ОСОБА_7 протирічать матеріалам справи про порушення митних правил (а.с.137-138).

14.08.2018 р. до канцелярії суду надійшли заперечення на адміністративний позов, в яких представник відповідача зазначає, що позивач недобросовісно користувався своїми правами під час розгляду справи про порушення митних правил, також позивач помилково відраховує п'ятнадцятиденний строк, встановлений ст.525 МКУ, від 21.11.2017 р. - дати складання протоколу про ПМП №1258/80700/17, оскільки враховуючи положення ст.488 МКУ з моменту складення протоколу про ПМП вважається розпочатим саме провадження у справі про ПМП, а не його окремий етап - розгляд справи про ПМП. Після складення 21.11.2017 р. протоколу про ПМП №1258/80700/17 Харківська митниця ДФС з метою повного та об'єктивного з'ясування обставин справи листом від 30.11.2017 р. №8025/20/20-70-20-02 звернулась до Депатраменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України і отримала відповідь на свій запит 05.12.2017 р. Розгляд справи про ПМП №1258/80700/17, призначений на 16.01.2018 р. не відбувся у зв'язку з його відкладенням за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 Зрештою, розгляд справи про ПМП 1258/80700/17, призначений на 22.02.2018 р., розпочався у встановлений час і був завершений цього ж дня шляхом винесення Харківською митницею ДФС постанови від 22.02.2018 р. по справі про ПМП №1258/80700/17. Наведене підтверджує безпідставність твердження позивача про незаконність постанови від 22.02.2018 р. по справі про ПМП №1258/80700/17 у зв'язку з порушенням Харківською митницею ДФС при її винесенні строку, встановленого ст.525 МК України (а.с.153-158).

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на підстави, вказані в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідка ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_12 надав ОСОБА_1 довіреність №02/9, відповідно до змісту якої, ОСОБА_1 має право керувати легковим автомобілем BMW 525 д.н. НОМЕР_3, який належить ОСОБА_12 на території Республіки Польща та за її межами, з правом перетину державних кордонів усіх держав (а.с.56).

Судом встановлено, та сторонами не заперечується факт того, що 05.09.2017 р. о 12.00 год. громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Краківець - Корчова» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «ВМW 525», державний реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2 в митному режимі транзит.

26.09.2017 р. о 01 год. 03 хв. автомобіль марки «BMW 525», VIN: НОМЕР_2 державний реєстраційний знак Республіки Польща НОМЕР_3 був вивезений за межі митної території України ОСОБА_1 (а.с.87).

Листом від 25.09.2017 р. №1646/7120-31-21-10 Київська ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області повідомила заступника начальника управління протидії митним правопорушенням - начальника відділу оперативного реагування Харківської митниці ДФС Гриценка С.М. щодо протиправного використання ОСОБА_1 автомобіля BMW 5 Series, номерний знак НОМЕР_3, що ввезений в Україну у митному режимі транзит. Було встановлено, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію вказаного автомобіля, розмістивши інформацію про продаж на лобовому склі (а.с.41).

21.11.2017 р. головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Блудовим А.В. було складено протокол про порушення митних правил №1258/80700/17 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.485 МК України відносно ОСОБА_1 (а.с.34-35).

22.08.2018 р. заступник начальника Харківської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Волокітін Є.П., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил №1258/80700/17 розпочатої 21.11.2017 р. за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України, виніс постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.485 МК України, накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 769890,12 грн. (а.с.4).

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 4 МК України митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно ч. 1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Умови поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту визначені статтею 92 МК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 92 МК України для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару; 2) у випадках, визначених законодавством, надати органу доходів і зборів дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Крім того, згідно зі ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митним режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч.1 ст.102 МК України).

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом (ч.4 ст.102 МК України).

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених МК України відповідно до заявленого митного режиму. При цьому, ст.292 МК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких митні платежі не сплачуються.

Зокрема, митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Ввезений ОСОБА_1 транспортний засіб був в митному режимі транзит з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, без застосування заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Згідно з п.62 ч.1 ст.4 МК України умовне звільнення від оподаткування митними платежами - звільнення від сплати нарахованого податкового зобов'язання у разі поміщення товарів у митні режими, що передбачають звільнення від оподаткування митними платежами за умови дотримання вимог митного режиму.

Відповідно до частини першої ст.377 МК України товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

За умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту, тимчасового ввезення, митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, переробки на митній території, знищення або руйнування, що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.284 МК України.

Як було встановлено, 26.09.2017 р. автомобіль марки «BMW 525», VIN: НОМЕР_2 реєстраційний знак НОМЕР_3 був вивезений за межі митної території України ОСОБА_1

Таким чином, скориставшись правом, відповідно до ст. 71 МК України та обравши митний режим транзиту ОСОБА_1 дотримався його умов.

26.09.2017 р. о 01 год. 41 хв. автомобіль марки «BMW 525», VIN: НОМЕР_2 державний реєстраційний знак Республіки Польща НОМЕР_3 був ввезений на митну територію України громадянином Марокко ОСОБА_7 в митному режимі тимчасове ввезення з метою особистого користування (а.с.87).

27.09.2017 р. Харківською митницею ДФС отримано лист оперативного управління Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області №1646/7/20-31-21-10 від 25.09.2017 р., яким повідомлено про протиправне використання громадянином України ОСОБА_1 транспортного засобу «ВМW 525», держаний реєстраційний знак Республіки Польща (РL) НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2, повідомлено про те, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію вказаного автомобіля, розмістивши інформацію про продаж цього автомобіля. Управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС було встановлено місцезнаходження громадянин Марокко ОСОБА_7 та опитано його по даному факту.

У зв'язку з цим відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 здійснив продаж транспортного засобу.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст..658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Таким чином, ОСОБА_1 не міг здійснити продаж транспортного засобу, оскільки надана йому ОСОБА_12 довіреність передбачає лише право керувати транспортним засобом.

Крім того, опитаний в судовому засіданні при розгляді справи в якості свідка ОСОБА_12 підтвердив факт оформлення ним на ОСОБА_1 лише довіреності на право користування зазначеним вище автомобілем та відсутність у останнього будь-яких законних прав щодо розпорядження автомобілем.

Суд також приймає до уваги, що ані при розгляді справи митним органом та при винесенні постанови, громадянин Марокко ОСОБА_7 опитаний в якості свідка не був, так і судом прийняті заходи щодо його виклику та допиті безпосередньо в судовому засіданні - не мали результату.

Посилання представника відповідача на розміщення позивачем оголошення про продаж автомобіля на сайті суд не приймає до уваги, та не вважає допустимим доказом, враховуючи неможливість ідентифікації копії роздруківки з інтернет ресуру та відсутність відомостей щодо додержання порядку їх порядку отримання.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ст.458 МК України).

Відповідно до диспозиції ст.485 МК України порушенням митних правил є заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано, яким чином оскаржувана постанова порушила права позивача і надано належні та допустимі докази таких порушень, в ході розгляду справи судом встановлено підстави для скасування рішення суб»єкта владних повноважень, отже суд вважає, що позов підлягає задоволенню, постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 129 Конституції України, ст. 2, 4, 5, 19, 20, 77, 242, 286 КАС України, ст.4, 71, 90, 92, 93, 102, 284, 377, 458, 485 МК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС про порушення митних правил №1258/80700/17 від 22.02.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі769890, 12 грн.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач - Харківська митниця ДФС, ідентифікаційний код 39534151, місцезнаходження: 61003, м. Харків, вул. Короленка 16-Б.

Повне судове рішення складено 16.11.2018 р.

Суддя Чередник В.Є.