Справа № 331/2992/18(ЗП/808/128/18)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

14 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 331/2992/18(ЗП/808/128/18)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року, (суддя суду першої інстанції Батрак І.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжя, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, третя особа Кабінет Міністрів України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

17 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

визнати дії відповідача про відмову у проведенні нарахування та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2018 рік, як інваліду Чорнобиля 2-ї групи в повному обсязі та достроково - незаконними та такими, що порушили мої соціальні права, гарантії і свободи та ст. 1, 3, 6, 8, 9, 21, 22, 46, 55, 56, 64 Конституції України, норми вимог ст. 13, 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ;

зобов'язати відповідача зробити нарахування щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду Чорнобиля 2-ї групи за 2018 рік, з послідуючою сплатою в стислі строки, як то передбачено діючим законодавством України і Конституцією України, а в разі затягнення по виконанню стягнути з відповідача на користь позивача незаконно не виплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду Чорнобиля 2-ї групи за 2018 рік, в загальній сумі не менше 18 495,00 грн.;

згідно із приписами ст. 267 КАС України встановити судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії має право на грошову допомогу у розмірах, визначених ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Натомість, при зверненні до відповідача з проханням виплатити позивачу допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, відповідачем виплачено позивачу лише 120,00 грн., що на його думку не відповідає нормам чинного законодавства та обмежує його право на отримання більшого розміру щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченого Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач вважає протиправним посилання відповідача на постанову КМУ від 12.07.2005 року при виплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення. Вказує, що зазначений правовий акт був визнаний неконституційним Рішенням Конституційного суду. Позивач зазначає, що до спірних відносин підлягає застосуванню рішення Конституційного Суду по справам №19-ро/2010 та №22-рп/2010.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій він зазначає, що дії управління щодо виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року №562 та «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20.09.2005 року, вчинені в межах повноважень та є конституційно визначеними.

Від третьої особи також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що згідно довідки відповідача ОСОБА_1 було нараховано та виплачено щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі визначеному чинним законодавством. Третя особа вважає подану позивачем позовну заяву безпідставною, а рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог - законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та має ІІ групу інвалідності, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.10.1998 та посвідченням НОМЕР_2 від 18.01.2007.

07 березня 2018 року позивач звернувся до УПСЗН ЗМР по Олександрівському району із заявою, в якій просив надати офіційну інформацію про розмір та час нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2018 рік з видачею відповідної довідки.

Листом від 16.03.2018 №01-09/В-135 відповідачем повідомлено, що виплата позивачу допомоги на оздоровлення у 2018 році була здійснена відповідно до вимог чинного законодавства у березні 2018 року в розмірі затвердженому паспортом бюджетної програми на 2018 рік Міністерством соціальної політики України: "Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та кошторисів, затверджених Департаментом соціального захисту населення Запорізької облдержадміністрації.

Відповідно до довідки від 15.03.2018 № 06-08/1127, позивачу, як громадянину який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду війни II групи, виплачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 120,00 грн.

Не погодившись із вказаними діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що виплати, які проведені на користь позивача здійснені в порядку та розмірах визначених Кабінетом Міністрів України, вказане відповідає вимогам Закону, відтак підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів

України.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, пунктом 63 якого розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п.26, згідно з яким: Установити, що норми і положення статті 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України №760 від 26.10.2016 р. «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 2 Порядку встановлено, що одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам I і II групи становить 120,00 грн.; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень; інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивачем було отримано щорічну допомогу на оздоровлення у розмірах, визначених постановою КМУ від 12.07.2005 р. №562. Фактично позивач не згоден із тим, що відбулось зменшення здійснюваних йому виплат на підставі ст. 48 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012 р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Європейський суд з прав людини у справі «Великода проти України» зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідно судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Також відповідно до пункту 28 Суд також зазначає, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач виплачуючи позивачам щорічну грошову допомогу на оздоровлення у розмірі встановленому постановою КМУ від 12.07.2005 р. №562 діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законом та Конституцією України.

Щодо доводів позивачів про неправомірність застосування постанови КМУ від 12.07.2005 р. №562 до спірних відносин, із посиланням на рішення Конституційного суду у справах 19-рп/2010 від 09.09.2010 року та №22-рп/2010 від 30.11.2010 року, суд зазначає, що вказані рішення були прийняті до передачі повноважень Кабінету Міністрів України щодо визначення розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської Катастрофи, відтак не можуть бути застосовані під час вирішення спірних відносин.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, відтак підстави для зміни або скасування рішення суду- відсутні.

Керуючись ст.308,ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року у справі №331/2992/18 (ЗП/808/128/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верхового Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя А.В. Суховаров