Справа № 0440/6616/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2018 року Справа № 0440/6616/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Компанії з управління активами, адміністратора пенсійного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛІННЯ ФОНДОВИХ АКТИВІВ" про стягнення штрафу, -
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем подано до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звітність про здійснення діяльності з адміністрування недержавних пенсійних фондів за 2017 рік в паперовій та електронній формі. За результатами аудиторської перевірки встановлено, що внесено зміни до раніше поданої відповідачем річної звітності за 2017 рік, яка подана у вигляді коригувального звіту про здійснення діяльності з адміністрування недержавних пенсійних фондів за 2017 рік в паперовій формі. Проте, електронну форму цього коригувального звіту не подано. Тому, до відповідача застосовано штрафну санкцію у розмірі 6800 грн., які станом на час звернення до суду не сплачені.
Ухвалою суду від 05.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу, у разі заперечення проти позову, надати відзив на позов.
Станом на 02.11.2018 року відзив на позов від відповідача до суду не надходив.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що КУА АПФ ТОВ «УФА» набуло статусу фінансової установи шляхом внесення до Державного реєстру фінансових установ, який ведеться Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та є суб'єктом нагляду, відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
25.05.2018 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт про правопорушення, вчинені КУА АПФ ТОВ «УФА» на ринку фінансових послуг №429/14-2/13, у якому встановлено порушення пункту 3.4 розділу III Положення № 674, а саме не подано до Нацкомфінпослуг електронну форму коригувального звіту про адміністрування недержавних пенсійних фондів за 2017 рік.
06.06.2018 року відповідачем надано позивачу пояснення, в яких КУА АПФ ТОВ «УФА» посилається на появу технічних проблем при передачі електронної звітності та просить надати термін для їх усунення.
На підставі висновків, викладених в акті №429/14-2/13 від 25.05.2018 року, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг винесено постанову №304/429/14-2/13-П від 13.06.2018 року, якою застосовано до відповідача штрафну санкцію у розмірі 6800 грн. та зобов'язано письмово у повідомити про виконання або про відмову від добровільного виконання постанови.
У встановлений постановою термін позивач не отримав від відповідача повідомлення про добровільну сплату суми штрафу, у зв'язку з чим Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулось до суду з цим позовом.
Вирішуючи питання щодо правомірності стягнення штрафу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" № 2664-III від 12.07.2001 року (далі - Закон №2664) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.
На підставі пункту 3.4 розділу III Положення про порядок складання, формування та подання адміністратором недержавного пенсійного фонду звітності з недержавного пенсійного забезпечення, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 року № 674 електронна та паперова форми коригувального звіту подаються з урахуванням вимог, визначених у розділі II цього Положення.
Статтею 39 Закону №2664 передбачено, у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону, на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.
Перелік видів заходів впливу закріплено статтею 40 Закону, які продубльовані підпунктом 3 пунктом 2.1. розділу ІІ Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 року №2319 (далі - Положення №2319).
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 40 Закону №2664 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 Закону №2664, за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації передбачено штрафні санкції у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 2.4 розділу ІІ Положення №2319 рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.
У разі несплати штрафу особою в добровільному порядку у строк, передбачений постановою, він стягується Нацкомфінпослуг у судовому порядку.
Особи сплачують штрафи шляхом перерахування коштів до Державного бюджету України відповідно до законодавства.
При добровільному виконанні постанови особа зобов'язана надати Нацкомфінпослуг документи, що підтверджують перерахування коштів до Державного бюджету України відповідно до законодавства.
Докази оскарження постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та сплати відповідачем штрафу, встановленого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №304/429/14-2/13-П від 13.06.2018 року до матеріалів справи не надано.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів сплати відповідачем у добровільному порядку суми вищезазначеного штрафу, адміністративний позов Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг до КУА АПФ ТОВ «УФА» щодо стягнення штрафу за правопорушення, вчинені відповідачем на ринках фінансових послуг у розмірі 6800 грн. - підлягає задоволенню.
Частино 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи відсутність витрат позивача у цій справі із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Компанії з управління активами, адміністратора пенсійного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛІННЯ ФОНДОВИХ АКТИВІВ" до Державного бюджету України, (на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника на балансовий рахунок 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету, код бюджетної класифікації за доходами 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106) штраф у сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар