Справа № 336/6502/18
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП) про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 27.09.2018 р.,-

В С Т А Н О В И В:

22.10.2018 року ОСОБА_1поштою звернувся до суду з адміністративним позовом,в якому зазначає, що 27.09.2018 р.посадовою особою інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП рядовим поліції Шумською М.А.відносно нього була винесена постанова серії ЕАВ № 624933 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі,за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.132-1 КпАП України за порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 510 гр.

За змістом оскаржуваної постанови,позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те,що він 27.09.2018 р.о 03.41 год.на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса під час руху керованого ним транспортного засобу тягача DAF FT XF 105/460 д.н.з.НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 40-3 д.н.з.НОМЕР_2, перевозив негабаритний вантаж,ширина якого перевищувала 2,6 м.,,чим порушив вимоги п.22.5 ПДР.

Посилаючись на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, докази винуватості відсутні,проте відповідач всупереч вимогам закону безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить суд визнати дії інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП рядового поліції Шумської М.А.неправомірними,постанову про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

В заяві від 22.10.2018 р.,яка подана до суду одночасно з адміністративним позовом поштою,позивач просить суд поновити пропущений процесуальний строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,зафіксоване не в автоматичному режимі,за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.132-1 КпАП України.

В обґрунтування заяви зазначає,що строк оскарження в суді вказаної вище постанови від 27.09.2018 р.сплив 07.10.2018 р.,проте ним вчинялися дії по оскарженню цієї ж постанови до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції,куди 28.09.2018 р.він подав скаргу,та лише 10.10.2018 р.електронною поштою отримав відповідь ,з якої дізнався,що скарга залишена без задоволення,а постанова без змін.В межах 10-ти денного строку в перший робочий день після отримання відповіді-22.10.2018 р. поштою подав до суду даний позов.

З посиланням на норми ст.121 ч.1 КАС України,вважає строк на оскарження постанови до суду пропущеним з поважних причин та просить його поновити.

Ухвалою від 25.20.2018 р.у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ,який отримав ухвалу про відкриття провадження 09.11.2018 р.,в межах строку 5 днів з дня одержання цієї ухвали надав відзив на позов,в якому вважає вимоги ОСОБА_1безпідставними,а позов таким,що не підлягає задоволенню.

В обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови зазначив,що 27.09.2018 р.ОСОБА_1було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.132-1 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення на накладено штраф у розмірі 510 гр.за порушення вимог п.22.5 ПДР(перевезення негабаритного вантажу),розгляд справи відбувся уповноваженою особою на місці здійснення адміністративного правопорушення в присутності особи,відносно якої розглядалася адміністративна справа,при цьому позивач жодних клопотань не заявляв.Після дослідження та оцінки наявних доказів та обставин інспектор повідомив позивача про прийняте рішення та виніс постанову,діяв при цьому у межах повноважень та спосіб,що передбачені чинним законодавством.

Вивчивши обставини справи, враховуючи доводи сторін на користь та проти задоволення позову,дослідивши наявні у справі докази в сукупності,суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.09.2018 р. інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП рядовим поліції Шумською М.А.відносно ОСОБА_1була винесена постанова серії ЕАВ № 624933 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі,за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.132-1 КпАП України за порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 510 гр.

За змістом оскаржуваної постанови,позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те,що він 27.09.2018 р.о 03.41 год.на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса під час руху керованого ним транспортного засобу тягача DAF FT XF 105/460 д.н.з.НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 40-3 д.н.з.НОМЕР_2, перевозив негабаритний вантаж,ширина якого перевищувала 2,6 м.,,чим порушив вимоги п.22.5 ПДР.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до ст.121 ч.2 КАС України суд поновлює позивачу строк на оскарження цієї постанови, пропущений з поважних причин,оскільки позивач перед зверненням до суду з даним позовом висловив незгоду з прийнятим відносно нього рішенням в порядку адміністративної процедури до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції,ця процедура тривала з 28.09.2018 р.до 10.10.2018 р.

Таке рішення суду відповідає також гарантіям ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про доступ до правосуддя в цілому та до адміністративного суду для захисту прав і законних інтересів.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

-письмовими,речовими і електронними засобами;

-висновками експертів;

-показаннями свідків.

Статтею 72 ч.2 цього ж Кодексу встановлено,що в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатись на докази,які не були покладені в основу оскаржуваного рішення,за винятком випадків,коли він доведе,що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення,але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів,правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами,вулицями або залізничними переїздами, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено,що за спеціальними правилами здійснюється перевезення небезпечних вантажів,рух транспортних засобів та їх составів у разі,коли хоч один з їх габаритів перевищує,зокрема,за шириною 2,6 м.

За змістом позову ОСОБА_1зазначає,що 27.09.2018 р.ним перевозився вантаж на підставі чинного з 27.09.2018 р.по 10.11.2018 р.дозволу № 7 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів тягача DAF FT XF 105/460 д.н.з.НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 40-3 д.н.з.НОМЕР_2 по маршруту:Варварівка-Кобеляки,із зазначенням параметрів транспортного засобу та вантажу:

1.1Довжина ,в м.:22

1.2.Ширина,в м.:3,75

1.3.Висота,в м.:4,49

1.4.Загальна вага автопоїзду з вантажем,в.т.:40,00

1.5.Навантаження на найбільш навантажену вісь,в т.:10

1.6.Вантаж виступає за задній габарит ТЗ,м.:1,50.

який він при цьому він мав при собі та пред'явив рядовому поліції Шумській М.О.,вагові та габаритні вантажу не перевищували визначених нормативів.

Водночас,висновок рядового поліції Шумської М.А. про інше був зроблений без проведення необхідних вимірювань за допомогою сертифікованого вимірювального обладнання у пункті габаритно-вагового контролю.

Відповідач у відзиві цих обставин не спростував з посиланням на докази, які підтвердили б правомірність прийнятого ним рішення та спростовували докази позивача.

На підставі зазначеного, суд вважає, що за результатами розгляду справи об'єктивно, повно та всебічно досліджені обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи,порушення ПДР,яке інкримінується ОСОБА_1,об*єктивно доказами не підтверджено,тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Доводи позивача про незаконність дій відповідача також знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Згідно ст.35 Закону України « Про національну поліцію», поліцейський має право зупинити транспортний засіб,якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таке положення ПДР забезпечує можливість виконання працівниками поліції покладених на них обов*язків регулювання дорожнього руху, здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію").

Відповідно до ст.249,276 КУпАП інспектор патрульної поліції має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці вчинення адміністративного правопорушення ,де він несе службу в той час.

Водночас,фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ст.132-1 КУпАП,викладені у постанові відносно ОСОБА_1, при розгляді справи в суді не знайшли свого підтвердження достатніми допустимими та належними доказами,що відповідало б стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у справі «Коробов проти України».

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд на підставі ст.2 КАС України перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом, протягом розумного строку.

Судом встановлено, що вищенаведені вимоги закону відповідачем,який безпосередньо складав оскаржувану постанову,не були дотримані,відповідач діяв хоча і у межах наданих йому повноважень,з прийняттям рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого законом виду та розміру,проте не встановив всіх обставин,що мають значення для прийняття рішення,не надав оцінку наявному у позивача дозволу на перевезення негабаритного вантажу та не підтвердив доказами невідповідність вантажу,що фактично перевозився,цьому дозволу.

Відтак, судом встановлено підстави для визнання дій відповідача незаконними

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7,9,251,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України п.1.3,п.9.2»б», ст.ст.2,70,72,257,286 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративнийо позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 27.09.2018 р.,-задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 624933 ,винесену 27.09.2018 р.рядовою поліції Шумською Мариною Анатоліївною відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі,за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.132-1 КпАП України за порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху та накладення штрафу в розмірі 510 гривень-скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністатрвтивної відповідальності вд 27.09.2018 р.за ст.132-1 КУпАП-закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.А. Галущенко