Справа № 1240/2640/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2640/18

Головуючий суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до Виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю Старобільський райсільпкомунгосп про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 1073,53 грн,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі позивач, УВД ФССУ у Луганській області) до Виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю Старобільський райсільпкомунгосп (далі відповідач, ВП ТОВ Старобільський райсільпкомунгосп) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати страхових внесків у сумі 1073,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем, який з 11.12.2001 перебував на обліку в Новоайдарській міжрайонній виконавчій дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, як страхувальник та платник страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, обліковується заборгованість по сплаті страхових внесків у сумі 1073,53 грн, яка утворилася у періоді 2009-2010 років.

21.12.2017 Новоайдарська міжрайонна виконавча дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності припинена шляхом приєднання до позивача, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, позивач є правонаступником Новоайдарської міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та йому відповідно до абзацу 5 пункту 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» належить право вимоги стягнення з відповідача заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості.

З викладених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі (арк. спр. 1-2).

Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 51).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд адміністративної справи за її відсутності (арк. спр. 54, 74).

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Так, 08.10.2018 та 05.11.2018 на адресу суду повернувся конверт із повісткою, направлений за місцезнаходженням відповідача, відомості про яке наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (арк. спр. 49-50, 55-56).

Згідно із частиною одинадцятою статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з частиною першою статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина девята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2018 № НОМЕР_1 ВП ТОВ Старобільський райсільпкомунгосп зареєстроване як юридична особа з 07.05.1993, 09.07.2009 за № 0000680, ідентифікаційний код 05439574, у стані припинення не перебуває, місцезнаходження юридичної особи: 92700, Луганська область, Старобільський район, місто Старобільськ, площа Товарна, будинок 2 (арк. спр. 71-73).

ВП ТОВ Старобільський райсільпкомунгосп зареєстрований платником страхових внесків, персональний код страхувальника 68, що підтверджено карткою страхувальника юридичної особи або субєкта без права юридичної особи (арк. спр. 7).

Оглядом фінансових звітів про нараховані внески, перерахування та витрати, повязані із загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку із тимчасовою втратою працездатності форми 4-ФСС за I квартал 2010 року і I півріччя 2018 року встановлено, що станом на 01.04.2010, що за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 1073,53 грн, яка виникла до 01.01.2011 (арк. спр. 10, 32).

Актом звіряння розрахунків від 03.10.2011, який складено провідним спеціалістом планово-фінансового відділу Новоайдарської міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_1 та ВП ТОВ Старобільський райсільпкомунгосп в особі генерального директора ОСОБА_2, підтверджено заборгованість відповідача у сумі 1073,53 грн (арк. спр. 11).

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин, суд застосовує нижченаведені правові норми.

08.07.2010 прийнято Закон України від 08.07.2010 № 2464-VIІІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VIІІ), який набрав чинності з 01.01.2011.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VIІІ встановлено, що суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до спірних правовідносин застосовувати порядок, що діяв до 01.01.2011.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (далі Закон № 2240-ІІІ) (тут і надалі норми закону наводяться у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до підпункту а пункту 3, пункту 10 частини першої статті 2 Закону № 2240-ІІІ страхувальник відповідно до цього Закону це роботодавець - для осіб, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону;

страховими внесками є відрахування на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Згідно з пунктом 1 частини першою статті 6 Закону № 2240-ІІІ загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Пунктом 1 частини першою статті 21 Закону № 2240-ІІІ визначено, що розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, щорічно за поданням Кабінету Міністрів України встановлюється Верховною Радою України відповідно для роботодавців і застрахованих осіб у відсотках: для роботодавців - до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Частиною першою статті 23 Закону № 2240-ІІІ визначено, що страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону.

Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Страхові внески, сплачені в іноземній валюті, підлягають перерахуванню на рахунок Фонду у валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день сплати страхових внесків.

У разі нестачі у страхувальників-роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків до Фонду провадиться пропорційно до сум заробітної плати.

У разі незабезпечення банківськими установами перерахування страхових внесків до Фонду одночасно з видачею коштів на виплату заробітної плати банківські установи сплачують за рахунок власних коштів до Фонду суму несплачених страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно чи не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені статтею 30 цього Закону.

У разі ліквідації (реорганізації) юридичної особи страхувальник зобов'язаний провести повний розрахунок щодо сплати страхових внесків до Фонду по день ліквідації (реорганізації) та звернутися за місцем здійснення його обліку як страхувальника для отримання довідки про відсутність заборгованості.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 27 Закону № 2240-ІІІ встановлено, що страхувальник зобовязаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно з пунктом 4 Інструкції про порядок надходження та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 № 16, страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до базового Закону. Перерахування коштів на рахунки Фонду страхувальниками-роботодавцями здійснюється одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банків. Несплачені в цей строк кошти вважаються недоїмкою.

З вищеописаних доказів судом встановлено, що за відповідачем перед Новоайдарською міжрайонною виконавчою дирекцією Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності обліковується заборгованість по сплаті страхових внесків у сумі 1073,53 грн, яка утворилася до 01.01.2011.

Доказів погашення цієї недоїмки відповідачем суду не надано.

Таким чином, з огляду на приписи пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VIІІ, така недоїмка підлягає стягненню з відповідача відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості.

З 01.08.2017 згідно з пунктом 4 постанови Правління Фонду соціального страхування України від 24.05.2017 № 34 забезпечується виконання Фондом соціального страхування України функцій та завдань, визначених Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV), у звязку з чим, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та його робочі органи припиняють свою діяльність.

Відповідно до пункту 4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України, утворюється шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, який визначає механізм здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - органи виконавчої влади) та їх територіальних органів, орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, права та обов'язки органів виконавчої влади переходять:

у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття;

у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади;

у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу;

у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади;

у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 8 № 1105-XIV робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2018 № НОМЕР_2 Новоайдарська міжрайонна виконавча дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності була відокремленим підрозділом Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Луганське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності припинено за рішенням засновників, про що 21.12.2017 за № 9003591 внесено відповідний запис (арк. спр. 57-64).

За інформацією, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2018 № НОМЕР_3, 03.05.2017 утворено юридичну особу - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, про що до реєстру внесено запис № 0004580, яка є правонаступником Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (арк. спр. 65-70).

Таким чином, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області є правонаступником Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відокремлених підрозділів, у тому числі й Новоайдарської міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Зважаючи, що за відповідачем обліковується недоїмка по сплаті страхових внесків у сумі 1073,53 грн, яка утворилася до 01.01.2011, суду не надано доказів її погашення, суд вважає позовні вимоги документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а суду не надано доказів понесення позивачем таких судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (місце знаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, будинок 30, код за ) до Виробничого підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю Старобільський райсільпкомунгосп (місце знаходження: 92700, Луганська область, Старобільський район, місто Старобільськ, площа Товарна, будинок 2, код за ) про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 1073,53 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю Старобільський райсільпкомунгосп на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі 1073,53 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 53 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3