Справа № 2340/3511/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року справа № 2340/3511/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні справу без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2301 від 27.03.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є власником нерухомого майна, розташованого в м. Черкаси, та в травні 2018 року отримала податкове повідомлення-рішення №0-2301 від 12.04.2018, яким відповідач визначив їй суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік 26 132 грн. 80 коп.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з тих підстав, що відповідач при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, протиправно застосував ставку податку 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017, із застосуванням коефіцієнту 0,5, передбачену рішенням Черкаської міської ради №2-136 від 28.01.2016 Про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Черкаси, оскільки вказане рішення скасоване постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.09.2016 у справі №712/2617/16-а. Натомість, застосуванню підлягає ставка 0,5%, передбачена рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 та коефіцієнтом 0,5, передбаченим Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році №1791-VІІІ від 20.12.2016.

Відповідач проти позову заперечив. 27.09.2018 надав відзив на позову заяву, в якому зазначив, що оскільки Черкаською міською радою до 15.07.2016 не було прийнято рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів на 2017 рік, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не повинні застосовуватись з коефіцієнтом 0,5.

Діючим є рішення Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 «Про затвердження Положення та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», яким визначено, що ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для обєктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб встановлена у розмірі 0,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року і складає 16 грн. за 1 кв.м.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу зазначив, що у договорі про надання правничої допомоги не визначено, що саме по даній справі адвокат зобовязаний надати правничу допомогу позивачу, не визначено, в якому суді адвокат повинен здійснювати представництво інтересів позивача, не наданого доказів оплати послуг адвоката. Позивачем надано акт виконаних робіт на суму 5400 грн., проте незрозуміло, яким чином позивач визначає суму, що підлягає відшкодуванню. Крім цього зазначив, що на підтвердження доказів оплати послуг адвоката позивачем не надано Книгу обліку доходів і витрат адвоката.

05.10.2018 позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив доводи, які були викладені у позовній заяві.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу зазначив, що кошти на правову допомогу підлягають сплаті у майбутньому, після досягнення позитивного результату по спору.

Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 21.09.2018 ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень загальною площею 1633,30 кв.м. по вул. Громова, буд. 146 в м. Черкасах.

27.03.2018 Головним управлінням ДФС у Черкаській області на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення №0-2301 від 27.03.2018, яким позивачу визначено податкове зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у сумі 26 132 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 266.1.1. п. 266.1. ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2.1. п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п. 266.3.1. п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2. п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 Податкового кодексу України (в редакції станом на 01.01.2016) ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п.п. 12.3.4. п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Рішенням Черкаської міської ради від 25.06.2015 №2-1312 «Про затвердження положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб встановлена у розмірі 0,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Судом встановлено, що рішення Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 опубліковано 30.06.2015 в газеті «Місто» №5.

28.01.2016 Черкаською міською радою прийнято рішення № 2-136 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 25.06.2015 року за № 2-1312 «Про затвердження Положення та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», яким внесено зміни до вказаного рішення Черкаської міської ради, зокрема Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Черкаси, викладено в новій редакції. Згідно з п. 6.2 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста Черкаси (нова редакція) ставка податку для обєктів житлової або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.09.2016 у справі №712/2617/16-а, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 та Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017, визнано п.6.2 Положення «Про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території м.Черкаси», затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 28 січня 2016 року, недійсним та нечинним - таким, що не набрав чинності з 01.01.2016.

01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року №1791-VIII відповідно до пункту 22 якого у підпункті 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України слова "три відсотки" замінити цифрами та словом "1,5 відсотка", тобто зменшено максимальну ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 3% до 1,5%.

При цьому, відповідно до пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року №1791-VIII з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місця для паркування транспортних засобів застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

Черкаською міською радою на виконання вказаного Закону не було прийнято рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів на 2017 рік, в тому числі ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відтак, застосуванню підлягає ставка, визначена рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015, тобто 0,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, з коефіцієнтом 0,5.

З розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від земельної ділянки, за 2017 рік до податкового повідомлення-рішення №0-2301 від 27.03.2018 вбачається, що при нарахуванні позивачу податку відповідачем застосовано ставку 0,5% від мінімальної заробітної плати, встановлену на 1 січня звітного року, тобто ставку, визначену рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VIII встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 3200 гривень, тому ставка податку на нерухоме майно за 1 кв.м. бази оподаткування у 2017 році становить 16 грн. 00 коп. (3200 х 0,5% = 16,00 грн).

Враховуючи викладене, в 2017 році позивач повинен сплачувати податок на нерухоме майно виходячи зі ставки податку в розмірі 16 грн. 00 коп. з коефіцієнтом 0,5.

Таким чином, за 2017 рік позивач мав сплатити 13 066 грн. 40 коп. (Розрахунок: 1633,30 кв.м. х 16 грн. х 0,5).

Враховуючи викладене, під час судового розгляду справи встановлено, що податкове повідомлення-рішення №0-2301 від 27.03.2018 в частині визначення суми грошового зобовязання з податку на майно, відмінне від земельної ділянки, 13 066 грн. 40 коп. є незаконним і підлягає скасуванню.

Посилання позивача на застосування відповідачем ставки податку, визначеної рішенням Черкаської міської ради №2-136 від 28.01.2016 є необґрунтованим, оскільки відповідач застосував ставку податку, визначену рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких необхідно відмовити.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно частини 4 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за № 1686/24218.

Позивач для підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги було надав договір №6 про надання правової допомоги від 22.02.2018 та акт виконання робіт-надання послуг від 29.08.2018.

При цьому, в акті виконання робіт-надання послуг від 29.08.2018 зазначено, що виплата гонорару адвоката буде здійснена після відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, позивач не довів понесених витрат на оплату правничої допомоги, відтак вимога про її відшкодування задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №826/8107/16.

У звязку з частковим задоволенням позову судовий збір відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (вул. Паризької Комуни, буд. 10, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) №0-2301 від 27.03.2018 в частині визначення ОСОБА_1 (вул. Паризької Комуни, буд. 10, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 13 066 (тринадцять тисяч шістдесят шість) гривень 40 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (вул. Паризької Комуни, буд. 10, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко