Справа № 653/3268/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 653/3268/17

Категорія: 5.5 Головуючий в 1 інстанції: Венглєвська Н.Б.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Запорожець Вікторії Олександрівни на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Запорожець Вікторії Олександрівни, начальника інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Грейц Андрія Олеговича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконним протоколу та визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Запорожець В.О. (далі - головний інспектор ДАБІ у Херсонській області), начальника інспекційного відділу управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Грейц А.О. (далі - начальник відділу ДАБІ у Херсонській області), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України) в якому просила:

- визнати незаконним протокол про адміністративне правопорушення від 28.08.2017 року №31;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №1021-01-51/107 від 07.09.2017 року та закрити провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням ст.ст. 256, 258 КУпАП, які встановлюють, що протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка скоїла правопорушення, їй роз'яснюються її права та свободи, передбачені ст. 268 КУпАП, а розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватися у присутності правопорушника.

До того ж вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки будівельні роботи з перепланування квартири не потребують отримання дозвільних документів.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 15 березня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Суд визнав незаконною та скасував постанову №1021-01-51/107 від 07.09.2017 року головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду Управління ДАБІ у Херсонській області Запорожець В.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 КУпАП.

В частині позовної вимоги про закриття провадження у справі суд відмовив.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої виходив з того, що оскільки позапланова перевірка та розгляд справи про адміністративне правопорушення проведені відповідачем з порушення вставленої процедури, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апелянт просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляції щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права, апелянт, в особі головного інспектора ДАБІ у Херсонській області В.О. Запорожець, зазначила про неправильне встановлення судом обставин, а також про необ'єктивну оцінку доказів, що досліджувались в процесі розгляду справи.

Заявляючи про порушення норм процесуального права, апелянт підкреслила, що викладення в судовому рішенні лише доводів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом.

До того ж, була звернута увага суду апеляційної інстанції на те, що у резолютивній частині рішення не зазначено строк та порядок набрання ним законної сили та оскарження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить залишити його без змін.

Учасники справи належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, що надає, відповідно до статті 311 КАС України, право розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи, а також додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв по суті правильне рішення, але помилково відмовив позивачці у задоволенні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, не розглянув її позовну вимогу щодо визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення від 28.08.2017 року №31.

До того ж, на думку суду апеляційної інстанції, мотивувальна частина судового рішення не відповідає фактичним обставинам справи, які були доведені в ході судового розгляду.

Викладені підстави свідчать про необхідність частково задовольнити апеляційну скаргу та змінити судове рішення.

Таких висновків колегія суддів дійшла враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовуються сторонами, ОСОБА_2 належить на праві власності АДРЕСА_1.

26 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Генічеської міської ради із заявою про надання дозволу на перепланування вказаної вище квартири (а.с.84).

Листом від 10 липня 2017 року №02.08.14-670 міська рада повідомила заявника, що роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), не потребують документів, що дають право на їх виконання. Водночас у разі проведення реконструкції, капітального ремонту та проведення робіт, які передбачають втручання у несучі конструкції та змінюють основні техніко-економічні показники об'єкту, інженерні системи загального користування є необхідність отримати відповідний дозвіл (а.с.85).

Беручи до уваги вказану відповідь, позивач, не отримавши будь-якого дозволу на виконання робіт з перепланування квартири, за рахунок демонтажу перегородок, збільшила площу санвузла.

У липні 2017 року на адресу управління ДАБІ у Херсонській області надійшов лист Генічеської міської ради №03/02-05-558 від 19.07.2017 року з проханням провести перевірку об'єкту перепланування, а саме АДРЕСА_1, на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

28 серпня 2017 року начальником інспекційного відділу управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Грейц А.О., на підставі наказу про проведення позапланової перевірки №234-П від 10.08.2017 року та направлення №269 від 10.08.2017 року проведено позапланову перевірку вищевказаної квартири та складено акт №269.

Перевірка проводилась в присутності чоловіка власниці квартири - ОСОБА_4 (а.с.51-69, 97-99).

За результатами перевірки встановлено, що її власницею проведено будівельні роботи, внаслідок яких відбулись зміни у техніко-економічних показниках площі, у розміщенні санвузла, а також втручання в конструкції об'єкту шляхом руйнування міжпанельних зв'язків.

Особи, що здійснювали перевірку, дійшли висновку, що в порушення вимог ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» вказана реконструкція проводились за відсутності реєстрації дозвільної документації.

Цього ж дня, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №31, а також припис про зупинення будівельних робіт (а.с.51-69).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт перевірки та припис були направлені на її адресу поштовим відправленням НОМЕР_1 та отримані адресатом 04.09.2017 року, що підтверджується даними пошуку поштових відправлень (а.с.71).

У протоколі про адміністративне правопорушення була зазначена дата його розгляду, а саме: 07.09.2018 року.

07 вересня 2017 року, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, головним інспектором управління ДАБІ у Херсонській області Запорожець В.О. прийнято постанову №1021-01-51/107, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 17 000 грн. (а.с.72-74).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам за нормами матеріального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи містобудування» №2780-XII від 16 листопада 1992 року (в редакції, чинній на момент виникнення спору, далі - Закон №2780-XII) державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст. 8 Закону №2780-XII державне регулювання, зокрема, полягає в контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об'єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Статтею 15 Закону №2780-XII передбачено, що компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю визначається відповідно до закону.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №553),

Згідно пункту 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку №553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Правовий аналіз законодавчих норм, свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність у суб'єкта владних повноважень підстав для проведення перевірки та про обов'язок повідомляти про намір провести позапланову перевірку.

Наступне, про що слід зазначити, це відсутність у судовому рішенні висновків щодо наявності або відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 96 КУпАП.

Суд першої інстанції не навів у судовому рішенні мотивів чи погоджується він із доводами позивачки про відсутність з її боку проведення будівельних робіт, внаслідок яких відбулись зміни у техніко-економічних показниках площі, у розміщенні санвузла, а також втручання в конструкції об'єкту шляхом руйнування міжпанельних зв'язків.

До того ж не спростовані доводи відповідача, що проведені власницею квартири будівельні роботи мали проводитись за умов отримання дозвільної документації у відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Усуваючи вказані недоліки, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону №3038-VI (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров'я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об'єкті або які знаходитимуться зовні такого об'єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов'язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об'єкта.

Згідно ч. 5 ст. 32 Закону №3038-VI усі об'єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3.

Частиною 3 ст.34 Закону №3038-VI визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Положеннями ч. 7 ст. 34 Закону №3038-VI встановлено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Приписами ч. 6 ст. 96 КУпАП визначено, що виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2), - тягне за собою накладення штрафу від тисячі до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас частина 2 статті 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992р. №572 передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку (п. 4).

Визначення термінів «переобладнання» і «перепланування» міститься в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005р. №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005р. за №927/11207.

Згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001р. №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10 липня 2001р. за №582/5773, не є самочинним будівництвом, зокрема:

- для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, теплиць, вбиралень, погребів та ін.;

- для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень, влаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; демонтування або влаштування шаф, антресолей, комор тощо.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що перепланування квартири в багатоквартирному житловому будинку за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій за рахунок площ коридорів, влаштування дверних (віконних) прорізів у внутрішніх некапітальних стінах не потребує дозволу на його проведення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, враховуючи наведені вище приписи законодавства, колегія суддів вважає, що проведені позивачем будівельні роботи є переплануванням квартири за рахунок демонтажу перегородок, без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, а отже не потребують дозволу на їх проведення.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів у підтвердження проведення позивачам наведених вище будівельних робіт з порушенням капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок квартири, втручання в інженерні системи загального користування, колегія суддів дійшла висновку, що управління ДАБІ у Херсонській області необґрунтовано, за відсутності правових підстав притягнуло ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., а отже постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1021-01-51/107 від 07.09.2017 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Колегія суддів погоджується з апелянтом, що багатоквартирний будинок в якому знаходиться вказана квартира дійсно належить до середнього класу наслідків (відповідальності) (СС2), а отже будівельні роботи з реконструкції такого будинку мають здійснюватися після отримання у встановленому законом порядку дозволу.

Водночас, перепланування квартири в такому будинку пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок, втручання в інженерні системи загального користування, здійснюються без отримання відповідного дозволу.

З приводу доводів апелянта про відсутність в резолютивній частині судового рішення інформації щодо строку та порядку набрання останнім законної сили, а також його оскарження, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки судове рішення містить відповідну інформацію.

Єдине, на що слід звернути увагу, це помилка суду першої інстанції щодо строку оскарження, оскільки апеляційні скарги за даною категорією справ подаються протягом 10 днів.

Також, колегія суддів вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній лише фіксує правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції щодо порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв'язку неналежним повідомленням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про день, час та місце розгляду справи. Оскільки з відповідною інформацією позивач мала можливість ознайомитися зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який одночасно з актом перевірки та приписом були направлені на її адресу поштовим відправленням НОМЕР_1 та отримані адресатом 04.09.2017 року, що підтверджується даними пошуку поштових відправлень (а.с.71).

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про судові витрати, оскільки сторони не сплачували судовий збір, ані при поданні позовної заяви, ані при поданні апеляційної скарги, оскільки звільнені від його сплати на підставі статті 288 КУпАП.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.

Згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Отже, нормами КАС України не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку судових рішень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Запорожець Вікторії Олександрівни - задовольнити частково, змінивши мотиви задоволення позову, викладені в рішенні Генічеського районного суду Херсонської області від 15 березня 2018 року.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Запорожець Вікторії Олександрівни, начальника інспекційного відділу управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Грейц Андрія Олеговича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконним протоколу та визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області по справі про адміністративне правопорушення №1021-01-51/107 від 07.09.2017 року, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

У задоволенні позовної вимоги щодо визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 15.11.2018 року.