Справа № 808/1053/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

15 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/1053/18
(суддя Бойченко Ю.П. м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року у справі №808/1053/18 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 березня 2018 року звернувся до суду з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, згідно з яким, просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії по інвалідності з 01.03.2018; зобов'язати відповідача призначити позивачу з 01.03.2018 пенсію по інвалідності з одночасною виплатою довічного грошового утримання судді.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем було відмовлено у призначенні позивачу пенсії по інвалідності у зв'язку із тим, що позивач отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що жодної норми права, яка б обмежувала право позивача на призначення та отримання одночасно пенсії по інвалідності та довічного грошового утримання судді у відставці законодавство України не містить.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що законодавство не передбачає права на одночасне отримання пенсії по інвалідності та довічного грошового утримання судді.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу позивач просить у її задоволені відмовити рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що з 19.09.2016 року позивачу відповідачем призначено довічне грошове утримання судді у відставці та припинено виплату пенсії за віком.

01.03.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності (а.с.9).

Листом від 14.03.2018 №137/Я-1 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача обґрунтовуючи свою відмову тим, що відповідно до чинного законодавства, а саме Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» призначається, або пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді, яке виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку (а.с.10). Правомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу виплати пенсії по інвалідності з одночасною виплатою довічного грошового утримання судді у відставці є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон № 1058.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до п. 2 ст. 8 вказаного Закону, право на отримання пенсій відповідно до цього закону мають особи, за умовами, якщо вони не отримують пенсію з інших джерел.

Згідно з ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Пенсія по інвалідності є різновидом пенсії яку особа має право отримувати відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

В свою чергу за приписами ч. 1 ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з ч. 2 вказаного Закону суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Зі змісту наведених законодавчих норм можна зробити висновок, що законодавством встановлено можливість вибору суддею, який пішов у відставку, одного з двох варіантів соціального забезпечення за настанням зазначеного юридичного факту (оформлення виходу у відставку) - отримання пенсії з урахуванням віку та стажу роботи, або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання у відповідних відсотках від заробітної плати працюючого на аналогічній посаді судді.

При цьому, можливості одночасного отримання пенсії і щомісячного довічного грошового утримання законодавство не передбачає.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 року у справі № 21-360а12.

Крім того, відповідно до пункту 4-7 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4-7 пункту 4-7 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", «Про державну службу", «Про Національний банк України", «Про дипломатичну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України", «Про судоустрій і статус суддів", «Про судову експертизу", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про наукову і науково-технічну діяльність", «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Зазначені норми визначають випадки, коли одна й та сама особа має право на отримання пенсії та/або щомісячного довічного грошового утримання за різними законодавчими актами, які встановлюють різні розміри пенсії та/або щомісячного довічного грошового утримання. У такому випадку особі призначається пенсія, щомісячне довічне грошове утримання лише за одним з наведених нормативно правових актів, а не за декількома.

Крім того, законодавець не визначав, як виключання, можливість отримання виплати пенсії по інвалідності та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці

Отже, посилання позивача на те, що щомісячне довічне грошове утримання не є перешкодою для отримання ним пенсії по інвалідності є помилковими, оскільки позивач будучи суддею у відставці, має право вибору щодо отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці або одного з видів пенсії передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на яку, позивач набув права.

Крім того, є помилковими посилання позивача на рішення Конституційного Суду України, оскільки вказані рішення не спростовують вищезазначених висновків суду, та стосуються права на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини, приймаючи до уваги приведені вище норми закону, які регулюють спірні відносини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності з одночасною виплатою довічного грошового утримання судді у відставці.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року у справі №808/1053/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко