Справа № 450/3503/18
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3503/18 Провадження № 2-а/450/164/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, в якому просить визнати дії інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №589556 від 15.10.2018 року, винесену інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 жовтня 2018 року інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №589556, якою за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1, 15 жовтня 2018 року о 00 год. 15 хв. у м. Львові на вул. Наукова, 39, він здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13 ПДР України, а також не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.2.1.б ПДР України. Копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 отримувати відмовився, а також відмовився від підпису, а відтак така була йому скерована поштою. Вважає винесену постанову незаконною, а дії інспектора - протиправними. Вказує, що він віддав свій автомобіль напередодні 14 жовтня 2018 року своєму колезі, який запаркував його на вул. Наукова, 39. Ні 14, ні 15 жовтня ОСОБА_1 не сідав за кермо свого автомобіля. Автомобіль був запаркований, рух ним не здійснювався, а він лише стояв поруч. Проте до ОСОБА_1 підійшли інспектори УПП у Львівській області та повідомили, що нібито він порушує ПДР України, хоча ніяких порушень в той момент взагалі не було. Також останній відмовився предявити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, оскільки для цього не було підстав.

Ухвалою від 29.10.2018 року відкрито провадження по справі.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак представник позивача - адвокат ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, у якій просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, свого представника в судове засідання не направив, відзиву на адміністративний позов, заперечень та доказів на заперечення позовних вимог суду не надав, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі доказів, що знаходяться у справі, відповідно до вимог ч.3 ст.205 КАС України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №589556 від 15.10.2018 року, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за порушення п.11.13 ПДР, а саме: заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших підїздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а також за порушення п.п. 2.1.а та 2.1.б ПДР, згідно яких водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Із змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Приписами п. 11.13 ПДР, затвердженими Постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху», забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших підїздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2та 26.3 цих Правил.

З даного суд вбачає протиправність складеної постанови, оскільки правопорушення, за яке притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності відповідно до п. 11.13 ПДР, затвердженими Постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» відсутнє у ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Положення п.п. 2.1.а та 2.1.б ПДР, затвердженими Постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 15.10.2018 року близько 00 год. 36 хв. на вул. Науковій, 39 в м. Львові, знаходився біля автомобіля марки «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1, а не керував останнім.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідач в судове засідання не з'явився, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав. Дані обставини не були спростовані відповідачем письмовими запереченнями, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення, що свідчить про протиправність його дій.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 91, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №589556 від 15.10.2018 року, винесену інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання 81130, Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, вул. Скрипника, буд. 8.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження 79053, вул. Перфецького, 19, м. Львів.

Суддя Мусієвський В.Є.