Справа № 716/720/18
Суддя: Стрілець Я. С.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/720/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний інспектор Управління контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області ОСОБА_4, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_5 Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в якому просить визнати незаконною та протиправною постанову №143-ДК/111/АП/09/01-18 від 26.04.2018 про накладення на нього адміністративного стягнення та скасувати її.

В обгрунтування позову посилається на те, що 16.04.2018 року державним інспектором з контролю за використанням та охорною земель ОСОБА_6 було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки, розташованої за межами с. Яблунівка Заставнівського району Чернівецької області на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. В результаті проведення вказаної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 16.04.2018 року № 143-ДК/111/АП/09/01-18, протокол про адміністративне правопорушення № 143-ДК/0071П/07/01-18 та на їх підставі державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.04.2018 року № 143-ДК/0073ПО/07/01-18, а саме за те, що позивач ОСОБА_2 допустив відхилення від затвердженого проекту землеустрою, яке полягає в посадці дерев (яблуні) на земельній ділянці площею 1,9942 га із земель сільськогосподарського призначення (рілля), з кадастровим номером :04:001:0175, розташованій в с. Яблунівка Веренчанської сільської ради (за межами населеного пункту) Заставнівського району Чернівецької області, переданій позивачу у власність від 12.04.2016 для ведення особистого селянського господарства.

Позивач вважає, що вказана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення від 26.04.2018 року є незаконною і такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки посадка садка не суперечить вимогам ст. 33 Земельного кодексу України, так як цей вид є діяльністю з виробництва, переробки та споживання сільськогосподарської продукції. Крім того, обмеження щодо посадки саду стосується тільки земель, отриманих для ведення городництва згідно ст. 36 Земельного кодексу України, а в даному випадку землю отримано для ведення особистого селянського господарства, що регламентується ст. 33 Земельного кодексу України.

Вказане на його думку призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає вищевказану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення вимог даного адміністративного позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити з підстав, які викладені відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державний інспектор Управління контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши сторони, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Земельним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Субєктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Приписами статті 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Відповідно до пункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-IV(далі - Закон № 963-IV), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно достатті 4 Закону № 963-IV обєктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі ст. 5 Закону № 963-IV державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Так, згідно положень ст. 6 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2018 року державним інспектором Управління контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області ОСОБА_6, відповідно до вимог ст.ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, розташованої за межами с. Яблунівка Заставнівського району Чернівецької області на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

В результаті перевірки встановлено, що ОСОБА_2 на земельній ділянці площею 1,9942 га (кадастровий номер :04:001:0175) за цільовим призначенням - для ведення селянського господарства (код 01.03), угіддя рілля, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та перебуває в його власності згідно «Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна» за реєстраційним номером №14119970 від 12.04.2016 року вирощує плодові дерева (породи яблуня). У звязку із тим, що вказана земельна ділянка засаджена багаторічними насадженнями - фактичні угіддя земельної ділянки не відповідають угіддям (рілля), зазначеним у відомостях Державного земельного кадастру та документації із землеустрою, що в свою чергу призводить до ненадходжень до місцевого бюджету у вигляді сплати земельного податку, який ОСОБА_2 повинен був сплачувати відповідно до вимог Податкового кодексу України із врахуванням нормативної грошової оцінки угіддя, зазначеної у відомостях Державного земельного кадастру, а саме ріллі (а.с.12).

Того ж дня державним інспектором Управління контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 143-ДК/0071П/07/01-18 відповідно до якого 16.04.2018 при перевірці дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_2 було виявлено факт допущення останнім відхилення від затвердженого проекту землеустрою, яке полягає в посадці плодових дерев (яблуні) на вищевказаній земельній ділянці, переданій йому для ведення особистого селянського господарства (а.с. 13).

Постановою державного інспектора Управління контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області ОСОБА_4 № 143-ДК/0073ПО/01-18 від 26.04.2018 року, ОСОБА_2 за порушення вимог ст. 91 Земельного кодексу України визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 55 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Диспозиція ст. 55 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою.

Із змісту постанови про адміністративне правопорушення № 143-ДК/0073ПО/01-18 від 26.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 допустив відхилення від затвердженого проекту землеустрою, яке полягає в посадці плодових дерев (яблуні) на земельній ділянці, площею 1,9942 га із земель сільськогосподарського призначення (рілля), за кадастровим номером :04:001:0175, розташованій за межами с. Яблунівка Заставнівського району Чернівецької області на території Веренчанської сільської ради Заставнівського райну Чернівецької області, переданій йому у власність згідно «Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна» за реєстраційним номером №14119970 від 12.04.2016 для ведення особистого селянського господарства.

Факт засадження спірної земельної ділянки багаторічними плодовими насадженнями (плодовими деревами породи яблуні) в судовому засіданні був особисто підтверджений позивачем ОСОБА_2

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.04.2016 земельна ділянка, розміром 1,9942 га, кадастровий номер :04:001:0175, розташована за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с. Яблунівка, була придбана ОСОБА_2 у ОСОБА_7 (а.с.9).

Відповідно до п.1.2 вказаного договору цільове призначення відчужуваної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Держкомзему України від 23.07.2010 року №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» визначено класифікацію видів цільового призначення земель в межах категорій, встановлених ст.19 ЗК України.

Вказаною класифікацією встановлено, що землі, які за категорією відносяться до земель сільськогосподарського призначення поділяються на розділи та відповідно підрозділи: Розділ 01 - Землі сільськогосподарського призначення (землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; землі, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше); підрозділи: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 01.02 - для ведення фермерського господарства; 01.03 - для ведення особистого селянського господарства; 01.04 для ведення підсобного сільського господарства; 01.05 - для індивідуального садівництва; 01.06 - для колективного садівництва; 01.07 - для городництва; 01.08 - для сінокосіння і випасання худоби; 01.09 - для дослідних і навчальних цілей; 01.10 - для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; 01.11 - для надання послуг у сільському господарстві; 01.12 - для розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції; 01.12 - для іншого сільськогосподарського призначення; 01.14 - для цілей підрозділів 01.01-01.13 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.

Згідно п. 1.4. Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 - Класифікація видів цільового призначення земель визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів.

Як встановлено судом, на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2016 року діяв наказ Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року №1011/18306, яким затверджено класифікацію видів цільового призначення земель. Відповідно до класифікації видів цільового призначення земель, код «01.03» відносився до земель для ведення особистого селянського господарства.

В Інформаційній довідці з Державного земельного кадастру (а.с.45) цільове призначення земельної ділянки розміром 1,9942 га, кадастровий номер :04:001:0175, розташованої за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с. Яблунівка зазначено «01.03» для ведення особистого селянського господарства.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власником або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Згідно ст. 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Відповідно до положень ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані:

а) забезпечувати використання їх за цільовим призначенням;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

в) своєчасно сплачувати земельний податок;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом;

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем;

ж) за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.

Статтею 96 Земельного кодексу України визначений обовязок землекористувача, який полягає забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Згідно ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: а) укладення угод з порушенням земельного законодавства; б) самовільне зайняття земельних ділянок; в) псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами; г) розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, що негативно впливають на стан земель; ґ) невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням; д) порушення строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов'язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; е) знищення межових знаків; є) приховування від обліку і реєстрації та перекручення даних про стан земель, розміри та кількість земельних ділянок; ж) не проведення рекультивації порушених земель; з) знищення або пошкодження протиерозійних і гідротехнічних споруд, захисних насаджень; и) невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту; і) самовільне відхилення від проектів землеустрою; ї) ухилення від державної реєстрації земельних ділянок та подання недостовірної інформації щодо них; й) порушення строків розгляду заяв щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що в даному спорі сторона відповідача довела належними та допустимими доказами з посиланням на відповідні положення закону про законність та обґрунтованість своїх дій, а також повну безпідставність позовних вимог.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та в повному обсязі спростовуються наведеними вище обставинами. Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення позивачем ОСОБА_2 вимог ст. 91 Земельного кодексу України, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст.55 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при винесені постанови державний інспектор діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог чинного закону, а тому позов є необґрунтований та безпідставний, в звязку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5-6, 8-10, 73-78, 241-246 КАС України, ст.ст. 9, 10, 23, 33 КУпАП , суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний інспектор Управління контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області ОСОБА_4, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повне рішення суду складено 08.11.2018 року.

Суддя Я.С. Стрілець