Справа № 711/8246/18
Суддя: Шипович В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8246/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2018 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.09.2018 (дата подачі документів на пошту) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області (далі - ВПВР) з приводу рішень, дій та бездіяльності органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні №56508319 із виконання виконавчого листа по справі №711/9482/17 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка М.А. від 04.09.2018 закінчене виконавче провадження №56508319 по виконавчому листу № 711/9482/17, виданому 16.05.2018 Придніпровський районним судом м. Черкаси. Позивач стверджував, що оскаржувану постанову він отримав 20.09.2018 року.

Вважав постанову від 04.09.2018 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до виконавчого листа, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУПФУ) було зобов'язане провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з 01.01.2016 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 6504 від 01.06.2017, виходячи із розміру грошового забезпечення в сумі 7756 грн. 28 коп.

Разом з тим, перерахунок та виплату пенсії не проведено. Судове рішення не виконано.

ОСОБА_1 вважав, що державним виконавцем порушено його права та законні інтереси.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на ст. 19 Конституції України, ст. 1, ч. 1 ст. 5, ч. 1-3, 5 ст. 18, п. 9 ч 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема зазначав, що згідно до п. 9 ч 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закриттю у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вважав, що державним виконавцем не вжито всіх необхідних та вичерпних дій відповідно до чинного законодавства по примусовому виконанню рішення суду.

На думку позивача, Постанова державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Черкаській області Лисенка М.А. від 04.09.2018 у ВП №56508319 про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню.

Просив суд скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області Лисенка М.А. від 04.09.2018, якою закінчено виконавче провадження №56508319 по виконавчому листу № 711/9482/17, виданого 16.05.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Позивач в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

У відзиві на позов ВПВР мотивував свої заперечення тим, що з моменту відкриття виконавчого провадження, боржником не вчинено жодних дій, які спрямовані на реальне виконання судового рішення.

Сторони виконавчого провадження є активними учасниками і зобов'язані повідомляти державного виконавця про повне чи часткове виконання рішення суду, долучати документи до матеріалів виконавчого провадження. З дій боржника не вбачалося реальних намагань виконати рішення суду, натомість державний виконавець отримував лише формальні відписки.

У зв'язку із невиконанням рішення суду, не вчиненням дій спрямованих на виплату коштів згідно виконавчого листа, державним виконавцем було здійснено захід, що спрямований на примусове виконання, а саме винесено постанови про накладення штрафів на боржника.

Державний виконавець звертав увагу суду на той факт, що єдиним заходом примусу, який Закон України «Про виконавче провадження» дозволяє застосовувати до боржника у випадку невиконання рішення суду зобов'язального характеру - є дії, передбачені ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», які і були вчинені державним виконавцем.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову вважав, що постанова про закінчення виконавчого провадження відповідає вимогам ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази надані сторонами, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2017 року по справі №711/9482/17 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №650 від 01.06.2017 року, виходячи із розміру грошового забезпечення в сумі 7756 грн. 28 коп.

За вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, Придніпровським районним судом м. Черкаси 16.05.2018 видано виконавчий лист (а.с. 34).

01.06.2018 державним виконавцем ВПВР винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56508319 та надано ГУПФУ строк 10 робочих днів для виконання рішення суду (а.с. 35).

Листом представника ГУПФУ Яременка В.А. вих. №31769/08-01 від 11.06.2018 (а.с. 36) було повідомлено державного виконавця ВПВР Лисенка М.А., що за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/9482/17, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та нарахована сума недоплати. Однак сума перерахованої пенсії для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, буде виплачена в порядку передбаченому Постановою КМУ №103 від 21.02.2018, а саме після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії та до забезпечення повної виплати розрахованої суми. ГУПФУ вважало, що покладені судом зобов'язання вчинити дії щодо нарахування коштів виконані в добровільному порядку та в межах повноважень покладених на Управління, а виплата коштів відбудеться в порядку визначеному Постановою КМУ №103 від 21.02.2018.

Постановою державного виконавця ВПВР Лисенко М.А. від 10.07.2018 на боржника ГУПФУ за невиконання рішення суду накладено штраф на користь держави в розмірі 5100 гривень, на підставі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 39).

Постановою державного ВПВР Лисенка М.А. від 24.07.2018 на боржника ГУПФУ за невиконання рішення суду накладено штраф на користь держави в розмірі 10200 гривень, на підставі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження»(а.с. 41).

Постановою державного виконавця ВПВР Лисенка М.А. від 04.09.2018 виконавче провадження №56508319 закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 42).

14.09.2018 року за вих. №11529 ВПВР на адресу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області направлено повідомлення про вчинення посадовими особами ГУПФУ кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України («Невиконання судового рішення») (а.с. 43).

Згідно статті 19 Конституції України, - органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», - заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», - у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Порядок виконання рішень, за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачений ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так по рішенням, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження»).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Виконавче провадження №56508318 закінчено на підставі пункту 11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», яким встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», -

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приймаючи оскаржувану постанову від 04.09.2018 державний виконавець у її мотивувальній частині зазначив, наступне: «боржником повторно без поважних причин не виконано рішення суду, державним виконавцем надіслано органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вжито заходів примусового виконання рішення передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Тобто фактично державним виконавцем процитовано абзац 2 частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», який стосується рішень, що можуть бути виконані без участі боржника. В той час як винесення постанови про закінчення виконавчого провадження передбачено абз. 3 ч.3 ст. 63 вказаного Закону, для рішень, які не можуть бути виконані без участі боржника (до яких і відноситься постанова суду у справі №711/9482/17).

Крім того, суд звертає увагу, всупереч зазначеному у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, - повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення було надіслано органу досудового розслідування не до, а після закінчення виконавчого провадження, а саме 14.09.2018 (а.с. 43).

Також необхідно врахувати, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.10.2018 у справі №2340/3034/18 (провадження №2-а/711/379/18) за адміністративним позовом ГУПФУ до ВПВР, було скасовано постанову державного виконавця Лисенка М.А. від 10.07.2018 про накладення штрафу на ГУПФ у виконавчому провадженні №56508319.

За результатами розгляду справи №2340/3034/18, суд встановив, що ГУПФУ частково виконало рішення суду від 21.11.2017, провівши відповідні нарахування (перерахунок пенсії) ОСОБА_1, але виплату коштів не здійснило, у зв'язку із відсутністю фінансування з Державного бюджету України. Також суд вважав, що невиконання ГУПФУ судового рішення у справі №711/9482/17 в частині проведення виплати пенсії (грошових коштів) ОСОБА_1 за відсутності відповідного фінансового забезпечення, - не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає права стягувача на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна позиція неодноразово була сформульована Верховним Судом України, зокрема у постановах від 24 березня 2015 року (справа № 21-66а15), від 13 жовтня 2015 року (справа №21-2635а15), від 2 грудня 2015 року (справа №21-4538а15).

Рішення суду від 08.10.2018 у справі №2340/3034/18 набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця ВПВР Лисенка М.А. від 04.09.2018, якою закінчено виконавче провадження №56508319 по виконавчому листу № 711/9482/17, виданого 16.05.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси, підлягає скасуванню, у зв'язку із недотриманням при її винесенні положень ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» та допущених у постанові суперечностей.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.09.2018 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-2, 18, 63, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 268-269, 287, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову від 04.09.2018 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича про закінчення виконавчого провадження №56508319, - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Головуючий: В. В. Шипович