Справа № 0240/2781/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 листопада 2018 р. Справа № 0240/2781/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р. М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової Р. М.

представника позивача: Маковецької Н.В.

представника відповідача 1 та 2: Пенькас В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" ( вул. Леніна, 25, с. Біляни, Чернівецького району, Вінницької області)

до: Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення комісії та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Урожай" з позовом до Державної фіскальної служби України, Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач отримав квитанцію, згідно якої податкову накладну СТОВ "Урожай" №1 від 06.11.2017 та №1 від 04.12.2017 на центральному рівні ДФС України прийнято, але реєстрацію зупинено як такої, що відповідає вимогам 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків платника податку.

В подальшому, позивач направив на адресу відповідача повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК. Однак, товариством отримано від відповідача Рішення про реєстрацію або відмову реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №625117/03731891 та №625116/03731891, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних №1 від 06.11.2017 та №1 від 04.12.2017. Згідно до рішень підставою для відмови визначено ненадання позивачем копій документів; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ійвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Не погоджуючись з таким рішенням ДФС, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 06.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено підготовче засідання у справі.

03.10.2018 представником відповідача Державної фіскальної служби України подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказали, що рішення №625117/03731891 та №625116/03731891 регіональної комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 06.11.2017 та №1 від 04.12.2017 у зв'язку з ненаданням платником первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи тощо.

Ухвалою суду від 10.10.2018 замінено неналежного відповідача у справі Комісію ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації на належного відповідача - Головне управління ДФС у Вінницькій області.

05.11.2018 представником другого відповідача подано відзив на позов, зі змісту якого вказано, що платнику було запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. На виконання вимог пунктів 201.16.1-201.16.2 ст. 201 ПК України та пропозицій викладених у квитанціях 30.03.2018 року позивачем надано первинні документи, пояснення на підтвердження здійснення господарських операцій по зупинених податкових накладних.

Проте, відсутні документи складського обліку, що підтверджують право власності на зерно, що знаходиться в місцях зберігання.

Рішеннями №625117/03731891 та №625116/03731891 відмовлено у реєстрації податкових накладних №1 від 06.11.2017 та №1 від 04.12.2017.

Відповідно до Закону України "Про зерно та ринок зерна України" зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

09.11.2018 ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 09.11.2018.

В судовому засіданні при розгляді справи по суті учасники підтримали свої заявлені вимоги та заперечення.

Розглянувши подані сторонами документи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно до матеріалів справи, СТОВ "УРОЖАЙ" зареєстровано з 18.02.2000. Відповідно до Статуту та за КВЕД здійснює наступну діяльність: Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); Код КВЕД 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості; Код КВЕД 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; Код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Зазначена діяльність є для СТОВ «УРОЖАЙ» регулярною, постійною та призводить до зміни в структурі капіталу.

Позивач має власні складські приміщення загальною площею 3500 м2, що використовуються у господарській діяльності (адреса приміщень: Вінницька обл., Чернівецький район, с. Біляни, вул. Незалежності, 20/6) та інші основні засоби, балансова вартість яких складає 1 151,7 тис.грн.

Крім того СТОВ «Урожай» має місця зберігання до 70 000 тон зернових культур на місяць на зерновому складі в Одеському морському торговельному порту згідно з Договором складського зберігання №8Т-001/иО від 01.09.2016.

Позивач орендує землі загальною площею 58 га, які розташовані на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, Орендодавець - пайщики.

Позивач перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби в Могилів-Подільській ОДШ ГУ ДФС у Вінницькій області (Чернівецьке відділення).

15.03.2017 року між позивачем (Постачальник) та ПАТ «КИЇВХЛІБ» (Покупець) укладено договір поставки № СГ1503-17 від 15.03.2017, відповідно до якого постачальником було реалізовано покупцю кукурудзу 3-го класу, українського походження. Оплата за товар Покупцем не здійснена, оскільки п. 5.3 договору передбачено, що Постачальник зобов'язаний зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначена сільськогосподарська продукція - кукурудза була придбана безпосередньо у сільськогосподарських виробників та перших посередників (договори, видаткові накладні, акти приймання передачі).

Відвантаження та транспортування було здійснено залізничним та автомобільним транспортом до зернового складу TOB "Олімпекс Купе Інтернешнл'' - ОМТП. Транспортно-експедиційні послуги були надані TOB "Ферко" договір №01/03/17/А від 01.03.2017 р., TOB "Кусто Лоджістік" договір №КЛ-4/08-17 від 15.08.2017 р., TOB "ТЕК "ЗЕКТЕР" договір №137-Є, TOB "КОМПАНІ АБІА" договір від 13.02.2017 р., TOB "ДВД РОСТ ТРАНС" договір №0602/1 від 06.02.2017 р., TOB "Компанія Новотек" договір 10/02-2017 від 10.02.2017 р, TOB "Транс-Груп" договір № 445/1 від 06.02.2017 р., ПП "Чорноморська перлина" договір № 14-ЧП, TOB "Компанія Грано СВ" договір №23117 від 23.11.2017 р., TOB "Укрзернотранс-КО" договір №29/09/17 ТЕО від 29.09.2017 р., TOB "Вектор-Ойл-Трейд" договір № 62 від 18.09.2017 р., TOB "Агро-Транс-Логістик" договір №06-102017 від 06.10.2017 р., TOB "Компанія "Реалтранс" договір №140217 від 13.02.2017 р.

Також, підтверджується договором складського зберігання №ST001UO від 01.09.2017 р з TOB «Олімпекс Купе Інтернейшнл», Акт приймання-передачі кукурудзи, картки аналізу зерна щодо перевірки якості партії кукурудзи.

20.01.2017 року між СТОВ "Урожай" (Постачальник) та TOB «Секьюрайті» укладено договір поставки №ЩООП від 20.01.2017, відповідно до якого постачальником було реалізовано TOB «Секьюрайті» ячмінь 3-го класу в кількості 1647,65 тонн на загальну суму 9 757 383,30 грн. Оплата за товар не здійснена, оскільки п. 5.3 вищезазначеного договору передбачено, що постачальник зобов'язаний зареєструвати податкову накладну.

Реалізований ячмінь був придбаний у сільськогосподарських виробників та перших посередників, при цьому, відповідно до договорів, передачу товару було здійснено на Крижопільському елеваторі та TOB «Бердичів-зерно» (наявні договори поставки та купівлі-продажу, видаткові накладні, акти приймання-передачі та відвантаження ячменю).

Зазначено, що Крижопільський елеватор несе всі витрати пов'язані з перевезенням вантажу залізничним транспортом. Транспортування з ТОВ "Бердичів-зерно» здійснювалось також залізничним транспортом. Документи, що підтверджують реальність здійснення операцій, а саме догорів поставки, додаток до договору, видаткова накладна, картка бухгалтерського рахунку 361, договори поставки та купівлі-продажу ячменю СТОВ "УРОЖАЙ" у контрагентів, видаткові накладні, акти здачі-приймання та відвантаження ячменю, договір на транспортно-експедиторське обслуговування з TOB «Транс-Груп», акт виконаних робіт та залізнична накладна, договір з TOB «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та акт приймання-передачі ячменю.

В результаті вказаних господарських операцій позивачем складено податкові накладні №1 від 06.11.2017 року та №1 від 04.12.2017 року, які направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, квитанціями №1 від 20.11.2017 та №1 від 12.12.2017 року податкові накладні прийнято, але реєстрацію зупинено відповідно до положень п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України.

В подальшому позивачем на виконання вказаних положень, направлено в електронному вигляді до ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій та надано усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податкових накладних №1 від 06.11.2017 та №1 від 04.12.2017 року.

Однак, рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.04.2018: №625117/03731891 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 06.11.2017р., та за №625116/03731891 - було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 04.12.2017.

Не погоджуючись із зазначеними Рішеннями від 02.04.2018, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргами на відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Комісії ДФС України з питань розгляду скарг від 02.05.2018 за №1845/03731891/2 залишено скаргу позивача без задоволення, а Рішення від 02.04.2018 - без змін щодо відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 06.11.2017р.

Також, 02.05.2018 року Комісією ДФС України з питань розгляду скарг прийнято рішення за №1846/0373189/2, яким залишено скаргу позивача без задоволення, а Рішення від 02.04.2018 - без змін щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 1 від 04.12.2017.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі ПК України), об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.16 ст. 216 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою КМУ від 21.02.2018 №117 та визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок).

Як передбачено п. 5 Порядку податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п. 7 цього ж Порядку, у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (п. 10 Порядку).

Згідно з пп. 1.6 п. 1 листа ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку», комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Відповідно п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

За змістом п. 15 зазначеного Порядку, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами копії документів суд встановив, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій між СТОВ "Урожай" та ТОВ "Секьюрайті" та ПАТ "КиївХліб" за договорами.

При цьому, наявними у справі матеріалами підтверджено, що електронні документи були складені позивачем відповідно до встановлених вимог, а саме: кожен документ оформлено окремим файлом у форматі PDF, із зазначенням реквізитів таких документів (реєстраційних номерів і дат, коротких найменувань).

В ході розгляду справи в суді відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не спростували жодними документальними доказами твердження позивача про те, що ним на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом-покупцем та походження товарної продукції (товару), було направлено до контролюючого органу необхідні та достатні документи та пояснення.

Суд зазначає, що відповідачами до позивача було встановлено критерії ризиковості, проте ГУ ДФС у Вінницькій області не було враховано надані позивачем документи та пояснення на усунення вказаних ризиків.

Також суд враховує те, що оскаржувані рішення Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області від 02.04.2018 року за №625117/03731891, №625116/03731891 не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: ненадання платником первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ійвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити). В цьому рішенні Комісією ГУ ДФС у Вінницькій області не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Під час розгляду справи відповідачі не довели належними документальними доказами факт надання платником податку (позивачем) копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних від 06.11.2017 року за №1 та від 04.12.2017 року №1.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації вказаних вище податкових накладних, а оскаржувані рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від від 02.04.2018 року за №625117/03731891, №625116/03731891 про відмову в реєстрації податкових накладних від 06.11.2017 року за №1 та від 04.12.2017 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних, підлягає скасуванню в судовому порядку.

Щодо правомірності заявлених позовних вимог в частині зобов'язання ДФС України здійснити реєстрацію вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії відповідачами не дотримані, що тягне за собою необхідність зобов'язання вчинити дії.

У постанові від 16.09.2015 (справа №21-1465а15) Верховний Суд України вказав, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Положенням п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

Зокрема, в силу норм п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч. 3 ст. 245 цього Кодексу).

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог в цій частині що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Також, суд відзначає, що посилання відповідача на те, що відсутні документи складського обліку, що підтверджують право власності на зерно, що знаходиться в місцях зберігання є безпідставними та не можуть бути взяті судом до уваги, в зв"язку із тим, що реєстрація податкової накладної здійснюється виключно в зв"язку із вчиненими господарськими операціями, які підтверджуються первинними документами. Оскільки, первинних документів достатньо в підтвердження здійснення господарських операцій, контролюючий орган не вправі під час реєстрації податкової накладної перебирати інші управлінські функції та вчиняти інші дії, які покладено під час проведення документальної перевірки платника податків. Одночасно з цих мотивів суд відхиляє покликання представника відповідачів про порушення позивачем положень Закону України "Про зерно та ринок зерна України" з огляду на те, що нормами даного Закону не врегульовано питання реєстрації податкової накладної.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення від 02.04.2018 року за №625117/03731891, №625116/03731891 Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області, яка діє у складі ГУ ДФС у Вінницькій області та приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну СТОВ "Урожай" від 06.11.2017 року за №1, фактичною датою отримання якої є 18.11.2017 року, та податкову накладну СТОВ "Урожай" від 04.12.2017 року №1, фактичною датою отримання якої є 11.12.2017 року.

Стягнути на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" () понесені судові витрати в сумі 1762, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України, та в сумі 1762, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СТОВ "Урожай" ( вул. Леніна, 25, с. Біляни, Чернівецького району, Вінницької області, ); Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), Головне управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Повний текст рішення складено: 19.11.2018

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна