Справа № 489/2768/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/2768/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С. Час і місце ухвалення: 21.06.2018р., м. Миколаїв Дата виготовлення повного тексту: 21.06.2018р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління поліції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

07.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління поліції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №141834 від 03.05.2018 року, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 02.07.2018 року Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на порушення судом матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на не повне з'ясуванням судом обставин справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що скасовуючи спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність наявності на перехресті вул.Будівельників та проспекту Миру в місті Миколаєві дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч». Однак, судом не враховано, що при зверненні з позовом до суду позивач не заперечував наявність дорожнього знаку, а вимоги позову обґрунтовував лише тим, що він не здійснював проїзд перехрестя на забороняючий знак, що спростовується записом з нагрудного відео реєстратора.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2018 року з прийняттям нового судового рішення - про відмову у задоволені позовних вимог.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів з матеріалів справи вбачає та учасниками справи не заперечується, що 03.05.2018 року інспектором батальйону №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області капітаном поліції Альчинським А.М. винесено постанову серії ВР №141834 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова мотивована тим, що позивач 03.05.2018 року о 13:50 годині, керуючи транспортним засобом HYUNDAI Sonata, д/з НОМЕР_1, в м.Миколаєві на перехресті проспекту Миру та вулиці Будівельників не виконав вимогу дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч» Додатку 1 ПДР, здійснив поворот ліворуч, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_2 у своєму позові в обґрунтування незаконності вказаної постанови посилався на те, що він не виконував проїзд перехрестя на забороняючий знак, не здійснював поворот, а рухався в потоці інших автомобілів по вулиці Будівельників і здійснював проїзд перехрестя під дію знаку «рух прямо дозволений».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, встановив факт здійснення позивачем маневру повороту ліворуч на вул. Будівельників, однак зазначив, що з наданих відповідачем доказів, зокрема, відеозапису нагрудного відео реєстратора, являється за неможливе визначити встановлення перед перехрестям дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч» Додатку 1 ПДР і, як наслідок, порушення його вимог позивачем.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що позивач, як учасник дорожнього руху, повинен уважно слідкувати за дорожньою обстановкою, дотримуватись Правил дорожнього руху та виконувати вимоги дорожньої розмітки та дорожніх знаків.

У поданому позові позивачем не заперечується наявність на перехресті проспекту Миру та вулиці Будівельників в м.Миколаєві дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч». Не заперечувалась вказана обставина і відповідачем.

Єдиною підставою в обґрунтування незаконності спірної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 зазначав те, що він не здійснював повороту ліворуч, а рухався прямо по вулиці Будівельників і здійснював проїзд перехрестя під дію знаку «рух прямо дозволений».

Вказані твердження позивача спростовано відеозаписом з нагрудної камери відео реєстратора, наданим відповідачем, з якого являється за можливе чітко встановити здійснення ОСОБА_2 маневру повороту ліворуч на вказаному перехресті. Більше того, ту обставину, що позивачем здійснено поворот ліворуч встановлено також і судом першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з підстав не доведення наданими відповідачем доказами встановлення на перехресті дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч», оскільки, вказана обставина не заперечувалася учасниками справи, а з ракурсу, з якого здійснено фіксацію порушення ПДР, не неможливо зафіксувати наявність дорожнього знаку.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про правомірність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення від 21.06.2018 року підлягає скасуванню з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2018 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук