Справа № 826/10477/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 жовтня 2018 року 10:20 № 826/10477/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Семеняці А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул.

Василя Сурикова, 3)

про визнання протиправним та скасування розпоряджень, зобов'язання вчинити

дії,

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_1

представник відповідача: Ярчак І.С.

Відповідно до частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23.10.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного антикорупційного бюро України (надалі- Відповідач), в якому просив: визнати протиправним та скасувати Розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 04 червня 2018 року №1124-р щодо припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 05 червня 2018 року з посади детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю у зв'язку зі скороченням штату державних службовців, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», стаття 49-2 Кодексу законів про працю України; визнати протиправним та скасувати Розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 02 липня 2018 року № 1340-р щодо припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 25 червня 2018 року з посади детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю у зв'язку зі скороченням штату державних службовців, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», стаття 49-2 Кодексу законів про працю України; поновити ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на посаді детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю, або на іншій рівнозначній посаді детектива в Національному антикорупційному бюро України; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 19.06.2001) з 06.06.2018 по дату розгляду справи розрахунку середньомісячної нарахованої заробітної плати в розмірі 49 752,28 грн.; визнати протиправним та скасувати Розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 02 липня 2018 року № 1340-р щодо припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 25 червня 2018 року з посади детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю у зв'язку зі скороченням штату державних службовців, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», стаття 49-2 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 13.07.2018 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання 30.07.2018 р.

В судовому засіданні 30.07.2018 р. Судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи до 13.08.2018 р. для витребування доказів від Відповідача.

Так, в судовому засіданні 13.08.2018 р. Судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи до 10.09.2018 р. для надання часу Позивачу підготувати відповідь на відзив.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 10.09.2018 р. розгляд справи відкладено до 13.09.2018 р. у зв'язку з технічними причинами.

В судовому засіданні 13.09.2018 р. оголошено перерву в розгляді справи до 22.10.2018 р. на стадії дослідження доказів.

Так, в судовому засіданні 22.10.2018 р. оголошено перерву в розгляді справи до 23.10.2018 р. витребування додаткових доказів.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Національним антикорупційним бюро України мало бути запропоновано Позивачу переведення на рівноцінну посаду, а в разі відсутності такої вакантної посади, мала бути надана інформація про всі наявні інші вакантні посади, які ОСОБА_1 може займати відповідно до своєї кваліфікації.

Представник Відповідач проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думку позивача та представника відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Розпорядження директора Національного антикорупційного бюро України від 26 квітня 2016 року № 485-р ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) за результатами відкритого конкурсу призначено у відповідності до Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» на посаду детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю.

В подальшому, Розпорядженням директора Національного антикорупційного бюро України від 04 червня 2018 року № 1124-р припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 5 червня 2018 року з посади детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю у зв'язку зі скороченням штату державних службовців, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», стаття 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - Розпорядження 1).

Розпорядженням від 02 липня 2018 року № 1340-р, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 на день звільнення та відповідно до частини третьої статті 40 КЗпП України, внесені зміни до розпорядження Директора Національного бюро від 04.06.2018 № 1124-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1» щодо дати звільнення ОСОБА_1 - припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 25 червня 2018 року з посади детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю у зв'язку зі скороченням штату державних службовців, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», стаття 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - Розпорядження 2).

Позивач вважає, що спірні Розпорядження прийнято з порушенням вимог законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні відносини врегульовано Законом України "Про Національне антикорупційне бюро України" від 14.10.2014 року №1698-VII (надалі - Закон №1698-VII), Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII (надалі - Закон №889-VIII).

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону №1698-VII Національне антикорупційне бюро України (далі - Національне бюро) є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових. Завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.

Відповідно до ст. 10 Закону №1698-VII до працівників Національного бюро належать особи начальницького складу, державні службовці та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Національному бюро. Особами начальницького складу є працівники підрозділів швидкого реагування, захисту учасників кримінального судочинства та забезпечення безпеки працівників відповідно до цього Закону, оперативно-технічних підрозділів Національного бюро. Оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених законом до підслідності Національного бюро, а також в інших справах, витребуваних до Національного бюро прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування працівниками Національного бюро, проводять старші детективи та детективи Національного бюро, які є державними службовцями. Час проходження служби в Національному бюро зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону. Директор Національного бюро утворює конкурсні комісії, які проводять конкурс на зайняття вакантних посад у Національному бюро. Директор Національного бюро включає до складу конкурсної комісії представників, визначених Радою громадського контролю при Національному бюро (не більше трьох осіб у складі однієї конкурсної комісії). Положення про конкурсні комісії та регламент їх роботи визначаються Директором Національного бюро. Повідомлення про оголошення конкурсу на зайняття посади у Національному бюро розміщується на офіційному веб-сайті Національного бюро не пізніше ніж за десять днів до завершення строку подання заяв на участь у конкурсі. Конкурс на зайняття посад у Національному бюро передбачає складання кваліфікаційного іспиту (тестування) та проведення співбесіди. На службу до Національного бюро приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров'я ефективно виконувати відповідні службові обов'язки. Кваліфікаційні вимоги до професійної придатності визначаються Директором Національного бюро. Призначення на посади у Національному бюро здійснюється виключно за результатами відкритого конкурсу, що проводиться в порядку, визначеному Директором Національного бюро, крім призначення на посади першого заступника та заступників Директора Національного бюро. На осіб начальницького складу Національного бюро поширюється положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України. Трудові відносини працівників Національного бюро регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На спеціалістів Національного бюро, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади спеціалістів Національного бюро відносяться до відповідних категорій посад працівників апарату міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, їх територіальних органів у порядку, встановленому законодавством. Працівники Національного бюро регулярно, але не рідше одного разу на два роки, проходять обов'язкове підвищення кваліфікації. Наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, є підставою для звільнення працівника Національного бюро.

Статтею 14 Закону №1698-VII встановлено, що особи, які не мають попереднього досвіду роботи в державних органах на посадах, пов'язаних з оперативно-розшуковою діяльністю, проведенням досудового розслідування, після проходження конкурсу на зайняття посади детектива проходять обов'язкове стажування в Національному бюро строком до одного року. Порядок стажування в Національному бюро визначається положенням, яке затверджується Директором Національного бюро. Особа може бути звільнена з посади Національного бюро за підсумками стажування, якщо вона не відповідає вимогам щодо працівників Національного бюро.

В матеріалах справи міститься трудова книжка, з якої вбачається, що Позивач обіймав посади на Товариствах (юрисконсульта, юриста, директора). Які не віднесено до посад державного службовця.

Розпорядження від 26.04.2016 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 з 28 квітня 2016 року призначено на посаду детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю, як такого, що пройшов за конкурсом з випробувальним терміном шість місяців з обов'язковим стажуванням строком до одного року (ст. 14 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України»).

З аналізу матеріалів справи та норм права вбачається, що Позивача прийнято на посаду детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю за конкурсом на один рік з терміном стажування до одного року, у відповідності до ст. 14 Закону №1698-VII.

Присягу державного службовця Позивачем прийнято 28.04.2016 р., що підтверджується записом в трудовій книжці.

Так, наказом Директора Національного бюро від 16.03.2018 р. № 59-ДСК «Про внесено зміни до Структури Національного антикорупційного бюро України», наказом Директора Національного бюро від 16.03.2018 р. № 60-ДСК «Про внесення змін до штатного розпису Національного антикорупційного бюро України» та у зв'язку зі змінами в організації праці.

Як вбачається з матеріалів справи, що 16.03.2018р. ОСОБА_1 ознайомлено з попередженням про скорочення посади детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю відповідно до наказу Директора Національного бюро від 16.03.2018 № 59-ДСК «Про внесення змін до Структури Національного антикорупційного бюро України», наказу Директора Національного бюро від 16.03.2018 № 60-ДСК «Про внесення змін до штатного розпису Національного антикорупційного бюро України» та у зв'язку зі змінами в організації праці. Також відповідно до ст. 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці.

Суд звертає увагу, що Позивач ознайомився з Попередженням та підписав його без заперечень, а отже, погодився про наступне вивільнення.

Розпорядженням Директора Національного бюро від 04.06.2018 р. № 1124-р припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 05.06.2018 р. з посади детектива Національного бюро відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю у зв'язку зі скороченням штату державних службовців на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», ст. 49-2 КЗпП.

Листами Національного бюро від 05.06.2018№ 17-188/22354 та № 17-188/22356 повідомлено ОСОБА_1 про припинення державної служби, звільнення 05.06.2018. а також про необхідність отримання трудової книжки або надання згоди на отримання трудової книжки поштою.

Позивач зазначає, що в супереч вимогам діючого законодавства про працю іншу роботу в Національному антикорупційному бюро України йому запропоновано не було (незважаючи на той факт, що у відповідності до інформації, яка містилася на сайті Національного бюро за посиланням: https://nabu.gov.ua/vakansii не менше 36 вакансій, кваліфікаційні вимоги яких відповідають наявній у нього освіті, стажу роботи, володінню державною мовою, галузі знань та спеціальному досвіду роботи (тривалості, сфері та напрямку роботи), Суд не погоджується з даними твердженнями.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 10 Закону №1698-VII, оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених законом до підслідності Національного бюро, а також в інших справах, витребуваних до Національного бюро прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування працівниками Національного бюро, проводять старші детективи та детективи Національного бюро, які є державними службовцями.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону №1698-VII Директор Національного бюро утворює конкурсні комісії, які проводять конкурс на зайняття вакантних посад у Національному бюро. Директор Національного бюро включає до складу конкурсної комісії представників, визначених Радою громадського контролю при Національному бюро (не більше трьох осіб у складі однієї конкурсної комісії). Положення про конкурсні комісії та регламент їх роботи визначаються Директором Національного бюро. Повідомлення про оголошення конкурсу на зайняття посади у Національному бюро розміщується на офіційному веб-сайті Національного бюро не пізніше ніж за десять днів до завершення строку подання заяв на участь у конкурсі. Конкурс на зайняття посад у Національному бюро передбачає складання кваліфікаційного іспиту (тестування) та проведення співбесіди.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що на посаду старшого детектива та детектива, можуть бути прийняті особи, якими складено кваліфікаційний іспит (тестування) та проведення співбесіду.

Під час розгляду справи Позивачем не надано суду доказів того, що одна із вакантних посад відповідала його спеціальному досвіду роботи та ним подано документи на конкурс на зайняття вакантної посади.

Судом не береться до увагу посилання Позивача на вимоги ст. 41 Закону №889-VIII з наступних підстав.

Пунктом 8 Перехідних положень Закону №1698-VII встановлено, що до приведення у відповідність із цим Законом Закони України, інші нормативно-правові акти діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд звертає увагу, що Закон №1698-VII є спеціальним законом, який визначає правові основи організації та діяльності Національного антикорупційного бюро України, а відтак при здійсненні організації та діяльності останнього слід застосовувати його норми, у тому числі і накази та розпорядження Директора Національного бюро спрямовані на його виконання.

З аналізу матеріалів справи та норм права. Суд приходить до висновку, що Розпорядженням Директора Національного бюро від 04.06.2018 № 1124-р прийнято у відповідності до вимог законодавства.

Позивач зазначає, що його фактично звільнення відбулося у період тимчасової непрацездатності, що підтверджується листки непрацездатності: серії АДЕ №106380, виданий 07.06.2018 р. Київською міською клінічною лікарнею № 4, період знаходження на стаціонарному лікуванні - 05.06.2018 р. - 07.06.2018 р.; серії АДІ №030181, виданий 18.06.2018 р. Київською міською клінічною лікарнею № 9, період знаходження на стаціонарному лікуванні - 08.06.2018 р. - 18.06.2018 р.; серії АДІ №151697, виданого 19.06.2018 р. ТОВ «Лаян Віннер», період знаходження на стаціонарному лікуванні - 19.06.2018 р. - 23.06.2018 р., що є порушенням вимог статті 40 Кодексу законів про працю України.

Судом встановлено, що 06.06.2018 р. о 08:20 год. до Національного бюро надійшло електронне повідомлення про перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 05.06.2018 р.

Також 25.06.2018 р. до Національного бюро надійшло електронне повідомлення про направлення ОСОБА_1 оригіналів листків непрацездатності за період з 05.06.2018 р. по 23.06.2018 р., згідно з заявою від 25.06.2018 р.

Так, Розпорядженням Директора Національного бюро від 02.07.2018 р. № 1340-р «Про внесення змін до Розпорядження Директора Національного бюро від 04.06.2018 р. № 1124-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1» внесено зміни до Розпорядження Директора Національного бюро від 04.06.2018 № 1124-р у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 на день звільнення, припинено державну службу та звільнено позивача 25.06.2018 р.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що Позивача звільнено з займаної посади не у період його тимчасової непрацездатності, а отже Розпорядження Директора Національного бюро від 02.07.2018 р. № 1340-р «Про внесення змін до Розпорядження Директора Національного бюро від 04.06.2018 р. № 1124-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1» прийнято у відповідності до вимог законодавства.

В частині позовних вимог щодо не надання невикористаної частини щорічної оплачуваної відпустки за раніше відпрацьований час, Судом встановлено наступне.

На адресу Національного бюро 05.06.2018 р. надійшли: заява ОСОБА_1 від 04.06.2018 р. (зареєстрована 05.06.2018 р. за № 13/10863-01) та заява ОСОБА_1 (зареєстрована 05.06.2018 р. за № 13/10918-01) про надання невикористаної частини відпустки за раніше відпрацьований час, та виплату грошової компенсації за період роботи з 01.05.2016 р.

Листом Національного бюро від 08.06.2018 р. № 01-188/22786 повідомлено Позивача про неможливість надання невикористаної частини відпустки за раніше відпрацьований час, оскільки у заявах не зазначено дати початку відпустки.

Так, частинами 1, 7 ст. 22 Закону №1698-VII встановлено, що держава забезпечує соціальний захист працівників Національного бюро відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Інші питання соціального захисту державних службовців та інших працівників Національного бюро регулюються законодавством про пращо і державну службу.

Згідно з ч. 9, ч. 10 ст. 10 Закону України «Про відпустки» черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про відпустки» у разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 цього Закону.

Наказом Директора Національного бюро від 21.12.2017 р. № 30-н затверджено графік відпусток працівників Національного бюро на 2018 рік, згідно якого, період відпустки Позивача був визначений з 02.01.2018 р. по 13.01.2018 р. та з 03.09.2018 р. по 21.09.2018 р.

Відповідач зазначає, що Позивачем у вказаний період частково була використана щорічна основна відпустка.

Проте, між Позивачем та Національним бюро не узгоджувався новий термін надання щорічної основної відпустки Позивачу, а тому у Відповідача був відсутній обов'язок надавати невикористану частину відпустки до моменту узгодження.

В частині позовних вимог щодо невиплати грошової допомоги ОСОБА_1 під час надання щорічної оплачуваної відпустки відповідно до ст. 57 Закону України «Про державну службу» за період роботи з 01.05.2016 р. по час розгляду справи в суді, Суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А І групи».

При цьому у ст. 2 Закону України «Про відпустки» визначено, що право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, що Розпорядженням Директора Національного бюро від 04.06.2018 р. № 1124-р «Про припинення державної служби» вирішено виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані ним дні щорічної основної відпустки за період роботи з 28.04.2017 р. до 27.04.2018 р. тривалістю 21 календарний день та щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 28.04.2018 р. по 05.06.2018 р. тривалістю 3 календарні дні.

Також, Відповідач звертає увагу, що грошова допомога при наданні Позивачу щорічної основної оплачуваної відпустки у 2016 р. та 2017 р. не надавалась у зв'язку з тим, що вказані виплати не були передбачені у кошторисі Національного бюро на 2016 р. та 2017 р.

Так, Національним бюро здійснено розрахунки з Позивачем по заробітній платі відповідно до розпорядження Директора Національного бюро від 04.06.2018 р. № 1124-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1».

Загальна сума нарахованої заробітної плати за період роботи з 01.06.2018 р. по 05.06.2018 р. та сума компенсації за невикористані ним дні відпустки склала 96896,58 грн. Виплата всіх сум, а саме 78001,75 грн., що належала йому при звільненні, провадилася в день звільнення - 05.06.2018 р. на підставі платіжного доручення від 05.06.2018 р. №1119.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2 - 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук