Справа № 826/4106/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 листопада 2018 року № 826/4106/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до

Київської місцевої прокуратури № 6

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

Суд прийняв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач або ОСОБА_1.) з позовом до Київської місцевої прокуратури № 6 (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправною бездіяльність Київської місцевої прокуратури № 6 та зобов'язати керівника Київської місцевої прокуратури № 6 Авдєєнка Олександра Андрійовича провести особистий прийом ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У позовній заяві позивач також просив витребувати від відповідача відеозапис від 07.03.2017 та від 09.03.2017, що за його переконанням підтвердить факт бездіяльності керівника прокуратури.

Ухвалою суду від 27.03.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано від відповідача: відеозаписи з відеокамер за 07 березня 2017 року та за 09 березня 2017 року; графік проведення особистого прийому громадян в 2016 - 2017 роках та відповідні накази (розпорядження).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача надав суду пояснення, а також вважав за необхідне мирно врегулювати спір.

Сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи за їх відсутності на підставі ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент проведення судового засідання).

Враховуючи приписи даної статті, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2017 до Київської місцевої прокуратури № 6 звернувся ОСОБА_1 на особистий прийом до керівника Київської місцевої прокуратури № 6 Авдеєнка О.А.

Враховуючи те, що графік особистого прийому громадян 15.02.2017 був змінений, його особистий прийом у зазначений день не здійснювався. Черговий прокурор повідомив заявнику про зміну графіку та про те, що він може на особистий прийом прийти у четвер.

09.03.2017 позивач повторно з матір'ю прибув до Київської місцевої прокуратури № 6 Щоб зафіксувати, на думку позивача, факт не проведення прийому громадян Авдєєнком О.М., позивач попросив викликати чергового прокурора для прийому усної скарги на бездіяльність керівника прокуратури № 6. Черговий прокурор Mазурик С.В. пояснив, що не приймає усні скарги щодо не прийому громадян керівником прокуратури.

Не погоджуючись з бездіяльність Київської міської прокуратури № 6 щодо не прийому громадян ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Положеннями ст. 40 Конституції України гарантовано право будь-якої особи на направлення звернень або особистого звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про звернення громадян» керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян. Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян. Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками. Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються.

У відповідності до п. 8.7, 8.8 «Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України», затвердженої наказом Генерального прокурора України №9гн від 27 грудня 2014 року прийом громадян у прокуратурах обласного та районного рівнів проводиться упродовж дня відповідно до графіка, який розміщується у приміщенні прокуратури у доступному для відвідувачів місці. Поряд мають бути тексти Законів України «Про звернення громадян», «Про прокуратуру» та графіки прийому громадян у прокуратурах вищого рівня.

На зверненнях, поданих на особистому прийомі, ставиться штамп «з особистого прийому», зазначені звернення реєструються в книзі реєстрації звернень з особистого прийому, в якій відображається дата та підпис відповідальної особи, а згодом - також зміст відповіді.

Так, 07.03.2017 до Київської місцевої прокуратури № 6 звернувся ОСОБА_1 на особистий прийом до керівника Київської місцевої прокуратури № 6 Авдєєнка О.Л.

Враховуючи те, що графік особистого прийому громадян 15.02.2017 був змінений, його особистий прийом у зазначений день не здійснювався. Черговий прокурор повідомив заявнику про зміну графіку та про те, що він може на особистий прийом прийти у четвер (а.с.16-19, Том 1).

В ранковий час 09.03.2017 керівник Київської місцевої прокуратури № 6 Авдєєнко О.А. з питань службової діяльності знаходився у прокуратурі міста Києва.

Після отримання інформації про намагання ОСОБА_1 подати звернення на особистому прийомі керівнику, керівник місцевої прокуратури Авдєєнко О.Л. повернувся до приміщення прокуратури та був готовий його прийняти. Однак, ОСОБА_1 відмовився від цього, що породило судовий спір.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як встановлено під час розгляду справи та вбачається з матеріалів справи, з метою уникнення непорозумінь керівником Київської міської прокуратури № 6 на адресу ОСОБА_1 направлено лист з пропозицією подати звернення на особистому прийому у керівника у будь-який зручний для позивача день та час.

Судом задля захисту прав позивача запропоновано сторонам досягнути примирення. Представник прокуратури погодився та зазначив, що керівник Київської місцевої прокуратури № 6 зможе прийняти на особистий прийом позивача у будь-який зручний для нього час. Однак позивач в судовому засіданні повідомив, що примирення не можливе, і що він не бажає йти на прийом до керівника прокуратури і йому необхідно лише рішення суду.

Відповідно до положень ст. 72, 78 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б могли підтвердити ті обставини, які зазначає позивач в своєму позові. Позивачем не наведено будь-яких безперечних доказів, які б підтвердили, що він у зазначені в позові дати приходив на прийом до керівника місцевої прокуратури, і особисто прокурором здійснювався прийом громадян, а позивач не зміг би потрапити на прийом з підстав неправомірної бездіяльності керівника місцевої прокуратури, який не зважаючи на відсутність інших громадян на прийомі не бажав прийняти позивача, а тому в даному випадку позивач не довів правомірність своїх вимог щодо визнання протиправної бездіяльності відповідача.

Позивач під час розгляду справи посилався на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, які передбачають, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, зазначені положення законодавства не звільняють позивача від підтвердження доводів, зазначених ним в позовній заяві.

Крім того, відповідачем наданий до суду Журнал обліку особистого прийому громадян прийнятих керівником місцевої прокуратури Авдєєнком О.Л. ОСОБА_1 та ОСОБА_4, підтверджує дотримання місцевою прокуратурою вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача.

У той же час суд констатує наявність конфліктної ситуації, що перешкоджає реалізувати права позивача на особистий прийом керівництвом прокуратури. Проти зазначеного також відповідач не заперечує.

Разом з тим, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача здійснити особистий прийом позивача та ОСОБА_4, задоволенню не підлягає з тих підстав, що судом не встановлена необхідність судового втручання при відсутності протиправної бездіяльності відповідача.

Більше того, як вже вказувалося вище, з метою уникнення непорозумінь керівником Київської міської прокуратури № 6 на адресу ОСОБА_1 направлено лист з пропозицією подати звернення на особистому прийому у керівника у будь-який зручний для позивача день та час. Від пропозиції відновити право на особистий прийом позивач відмовився, у той же час захист права проти волі позивача неможливий.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72- 77, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Р.О. Арсірій