Справа № 751/4673/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Справа № 751/4673/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Луцика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головно управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України

в Чернігівській області

до управління Державної виконавчої служби Головного

територіального управління юстиції у Чернігівській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернігівської області про накладення штрафу від 23.05.2018 р. у виконавчому провадженні № 51979480.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року в задовоенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що на виконання судового рішення ним було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3, але оскільки це призвело до зменшення її розміру на 354,91 грн., то в ГУПФУ не було можливості здійснити її виплату. Такі обставини, на думку апелянта, вказують на відсутність правових підстав для накладення на нього штрафу за невиконання судового рішення.

З цих та інших підстав апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наголошуючи на безпідставності та необґрунтованості доводів апелянта, а також на тому, що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_3 ГУ ПФУ не було враховано до складу його пенсії 1728,61 грн., що вказує на фактичне невиконання судового рішення, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2016 р. у справі № 751/4349/16-а ГУ ПФУ в Чернігівській області було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні, та здійснити відповідні виплати.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2016 р. зазначене рішення суду саме у вказаній частині задоволення позовних вимог було залишено без змін.

12.08.2016 р. на виконання рішення суду у зазначеній справі Київським апеляційним адміністративним судом було видано виконавчий лист № 751/4349/16-а про зобов'язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити вказаній особі перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби на підставі наданої довідки та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 12.04.2015 р.

Постановою старшого державного виконавця від 17.08.2016 р. було відкрито виконавче провадження № 51979480 з виконання зазначеного виконавчого листа.

Листом від 25.08.2016 р. № 3936/03 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило відповідача, що ним виконано рішення суду, але доплата до пенсії ОСОБА_3 з 12.04.2015 р. відсутня, а також додало до вказаного листа розрахунки пенсії за вислугу років даної особи.

21.09.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Чернігівській області із заявою про необхідність вжиття заходів на примусове виконання рішення суду, в якій не погодився з розрахунком його пенсії, наведеним боржником, та надав свій розрахунок пенсії.

У зв'язку з цим державний виконавець направив на адресу ГУ ПФУ в Чернігівській області вимогу від 16.04.2018 № 4845 про необхідність виконання рішення суду у справі № 751/4349/16-а.

Позивач листом від 20.04.2018 р. № 5094/03-01 знову повідомив державного виконавця про повне самостійне виконання рішення суду.

23.05.2018 р. державним виконавцем було винесено постанову, якою на ГУ ПФУ в Чернігівській області накладено штраф за невиконання рішення суду без поважних причин в сумі 5100,00 грн.

Копії постанови направлені сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення.

08.06.2018 р. державним виконавцем повторно було направлено на адресу позивача вимогу № 7266 про необхідність виконання рішення суду, у відповідь на яку отримано лист ГУ ПФУ в Чернігівській області з повідомленням про виконання рішення суду.

Постановою від 02.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 51979480 на ГУ ПФУ в Чернігівській області повторно накладено штраф у сумі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позивач, вважаючи протиправною первинну постанову державного виконавця від 23.05.2018 р. про накладення штрафу за невиконання рішення суду, звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем рішення суду не було виконано за відсутності поважних причин.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частинами 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено. ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначені ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що в разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, всі судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до викнання і саме на органи ДВС покладено обов'язок забезпечити належне виконання судових рішень, який виконується шляхом застосування наданих їм інструментів, зокрема шляхом накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин в установлені строки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що судовим рішенням у справі № 751/4349/16-а, на підставі та на виконання якого було видано виконавчий лист та відрито ВП № 51979480, ГУ ПФУ в Чернігівській області було зобов'язано перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_3 з урахуванням конкретних видів отриманих ним додаткових виплат під час проходження військової служби (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні).

Загальна сума вказаних виплат становить 1728,61 грн.

Однак, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано доказів, які б підтверджували здійснення ним перерахунку і, тим більше, виплати пенсії ОСОБА_3 безпосередньо у спосіб, визначений судовим рішенням, та з урахуванням вказаної суми.

Водночас, саме такі докази були витребувані у позивача для перевірки доводів його апеляції ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2018 р.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що з наданих апелянтом розрахунків не вбачається включення даної суми до перерахунку пенсії ОСОБА_3 і доводи апелянта про те, що сума пенсії за рішенням суду є меншою, ніж згідно з чинним законодавством, є необґрунтованими, нелогічними та фактично свідчать про незгоду позивача виконувати рішення суду належним чином, розраховуючи розмір пенсії особи у відповідності до чинного законодавства та з урахуванням присудженої йому надбавки.

Більш того, апеляційний суд відзначає, що судовим рішенням у справі № 751/6193/17, яке набрало законної сили та у розумінні ст. 78 КАС України має преюдиційне значення для вирішення даної адміністративної справи, також встановлено факт допущення протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо виконання судового рішення у справі № 751/4349/16-а.

Водночас, у рішеннях ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року по справі «Brumarescu v. Romania» та від 24 липня 2003 року по справі «Рябих проти Росії» Судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, посилання апелянта на те, що рішенням суду в іншій справі було скасовано постанову державного виконавця про накладення на нього повторного штрафу за невиконання судового рішення, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки судове рішення, на яке посилається апеллянт, ухвалено за інших обставин та з інших підстав і у відповідності до ч. 7 ст. 78 КАС Україні правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Головно управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головно управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 19 листопада 2018 року.

Головуючий суддя

Судді: