Справа № 1740/2441/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2018 року м. Рівне №1740/2441/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахування пенсії за віком позивачу з 20.08.2018, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 05.04.1979 по 31.12.1990 з розрахунку одного року роботи у районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців стажу роботи, та з урахуванням кратності заробітної плати за період з 01.01.1985 по 31.12.1989 із застосуванням до такої заробітної плати районного коефіцієнту із 01.08.1989 1,5; та до цього часу 1,4, відповідно до архівної довідки Муніципальної установи «Інтинський міський архів документів по особовому складу» №3922 від 18.08.2005 та зобовязання відповідача здійснити такий перерахунок та виплату пенсії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку у відповідача та з 02.02.2011 отримує пенсію за віком відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, а з 02.02.2016 на підставі законодавства України. Розмір пенсії обчислювався виходячи із заробітної плати за період з 01.01.1985 по 31.12.1989 та із 01.07.2000 року без застосування коефіцієнта кратності. Також, до загального страхового стажу зараховано період роботи в районах Крайньої Півночі із 05.04.1979 до 01.01.1991, проте в одинарному (календарному) обчисленні. З огляду на вказане, 20.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про вирішення питання про приведення розміру його пенсії у відповідність (перерахування) з дати її призначення, виходячи із кратності стажу та заробітної плати за роботу в районах Крайньої Півночі. Проте, листом від 07.09.2018 №370/10 відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії з урахуванням кратності стажу та заробітної плати за роботу в районах Крайньої Півночі, вказавши, що для обчислення розміру пенсійної виплати з урахуванням коефіцієнта стажу та заробітної плати пенсіонер зобовязаний надати докази укладення із роботодавцем строкових трудових договорів. Вказану бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, оскільки відповідно до чинного пенсійного законодавства для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані: або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, наданої позивачем трудової книжки було достатньо для перерахунку його пенсії. З наведених підстав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач дійсно перебуває у нього на обліку та йому з 20.02.2011 пенсію за віком відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, а з 02.02.2016 на підставі законодавства України. Відповідач вказує, що до заяви про перерахунок пенсії позивачем не були надані трудові договори про роботу в районах Крайньої Півночі, що виключає можливість здійснення перерахунку його пенсії із врахуванням кратності стажу та заробітної плати за відповідну роботу.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з 02.02.2011 отримує пенсію за віком відповідно до статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, а з 02.02.2016 на підставі законодавства України. Вказане не заперечується учасниками справи згідно з позовною заявою та відзивом.

20.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про вирішення питання про приведення розміру його пенсії у відповідність до чинного законодавства (проведення перерахунку пенсії) з дати її призначення, виходячи із кратності стажу та заробітної плати за роботу в районах Крайньої Півночі з 05.04.1979 по 31.12.1990.

Листом від 07.09.2018 за №370/10 відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії, мотивуючи це тим, що для обчислення розміру пенсійної виплати з урахуванням кратності стажу та заробітної плати за роботу в районах Крайньої Півночі пенсіонер зобовязаний надати докази укладення із роботодавцем строкових трудових договорів. Оскільки, докази укладення таких договорів позивачем надані не були, підстави для проведення перерахунку його пенсії відсутні.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з урахуванням кратності стажу за роботу в районах Крайньої Півночі з 05.04.1979 по 31.12.1990 у звязку з ненаданням останнім відповідних строкових трудових договорів, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 (далі Закон №1058) період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічні правові висновки щодо застосування вказаних вище норм права викладені в постановах Верховного Суду від 07.06.2018 у справі №173/637/17 та від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Місто Інта Республіки Комі, в якому позивач працював у період з 05.04.1979 по 31.12.1990, у відповідності до вказаного Переліку, відносилось до районів Крайньої Півночі.

Наявними в матеріалах адміністративної справи копіями трудової книжки позивача АТ-І №6854259 та архівної довідки №2526 від 02.07.2010, виданої Муніципальним закладом «Інтинський міський архів документів по особовому складу» в повній мірі підтверджується факт роботи позивача з 05.04.1979 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та право останнього на зарахування набутого протягом вказаного періоду стажу в пільговому обчислені.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахування його пенсії шляхом зарахування до загального страхового стажу період роботи з 05.04.1979 по 31.12.1990 з розрахунку одного року роботи у районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців стажу роботи та зобовязання відповідача провести такий перерахунок є обґрунтованими та належать до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахування пенсії позивача з урахуванням кратності заробітної плати за період з 01.01.1985 по 31.12.1989 із застосуванням до такої заробітної плати районного коефіцієнту із 01.08.1989 1,5; та до цього часу 1,4, то суд прийшов до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з такого.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03 серпня 1972 року Законом СРСР від 15 травня 1990 року № 1480-I (далі Закон СРСР № 1480-I) «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсії враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

При цьому, статтею 78 діючого на той час Закону СРСР № 1480-I було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до підпункту «д» пункту 15 Інструкції «Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затвердженої Постановою Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнт.

Разом з тим, частиною третьою статті 96 Закону СРСР № 1480-I передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ні Законом №1058, ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення в заробітну плату північної надбавки та районного коефіцієнту.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №348/1660/16-а.

Посилання позивача на Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, суд вважає необґрунтованим, оскільки в даній Угоді регулюється питання зарахування трудового стажу, а не визначення розміру заробітної плати для обчислення, перерахунку пенсії.

Одночасно, суд зазначає, що відповідно до ст.44 Закону №1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 4 статті 45 Закону №1058 визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку 20.08.2018. А тому, суд прийшов до висновку про необхідність зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу починаючи з 01.09.2018, тобто з першого числа наступного місяця, оскільки заяву про здійснення перерахунку подано після 15 числа.

Підсумовуючи вище наведене в його сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до часткового задоволення.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Сплачена сума судового збору у розмірі 352,40грн. відповідно до квитанції від 22.03.2018 №36, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнання протиправною бездіяльність Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом зарахування до її загального страхового стажу періоду роботи з 05.04.1979 по 31.12.1990 з розрахунку одного року роботи у районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців стажу роботи.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом зарахування до її загального страхового стажу періоду роботи з 05.04.1979 по 31.12.1990 з розрахунку одного року роботи у районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців стажу роботи, починаючи з 01.09.2018.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням кратності заробітної плати за період з 01.01.1985 по 31.12.1989 із застосуванням до такої заробітної плати районного коефіцієнту із 01.08.1989 1,5; та до цього часу 1,4, відповідно до архівної довідки Муніципальної установи «Інтинський міський архів документів по особовому складу» №3922 від 18.08.2005 та зобовязання Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням кратності заробітної плати за період з 01.01.1985 по 31.12.1989 із застосуванням до такої заробітної плати районного коефіцієнту із 01.08.1989 1,5; та до цього часу 1,4, відповідно до архівної довідки Муніципальної установи «Інтинський міський архів документів по особовому складу» №3922 від 18.08.2005 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 352,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (33000, АДРЕСА_1, серія та номер паспорта громадянина України МЮ 138308);

2) відповідач - Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 34, ).

Суддя Комшелюк Т.О.