Справа № 817/1758/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2018 року м. РівнеСправа №817/1758/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВолодимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною; зобов`язання вчинення дій щодо призначення з 17.04.2018 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України ст. 55 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю та станом на 01.01.1993 прожила в цій зоні не менше чотирьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 25.07.1986 і по день звернення до суду фактично проживає в місті Вараш (Кузнецовськ), яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, що дає їй право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням її пенсійного віку на 5 років. 17.04.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. Проте, за результатами розгляду такої заяви, відповідач листом від 02.05.2018 відмовив в призначенні пенсії, аргументуючи це тим, лише з 15.03.1990 позивач була зареєстрована в місті Кузнецовську, та працювала в зоні посиленого радіологічного контролю з 08.05.1990, тобто станом на 01.01.1993 ОСОБА_1 не прожила в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років. Вказану відмову відповідача у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку позивач вважає протиправною, що і стало підставою для звернення до суду. З огляду на наведене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 30.07.2018 прийнято позову заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов в разі невизнання позовних вимог.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.55), в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказав, що позивачем до заяви про призначення пенсії надано копію посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) та копію довідки №1050/04 від 16.04.2018 про період реєстрації в зоні посиленого радіологічного контролю з 15.03.1990 по дату видачі довідки. Повідомив, що період проживання в зоні посиленого контролю з 15.03.1990 по 31.12.1992 становить 2 роки 9 місяців 17 днів, тобто менше 4-х років станом на 01.01.1993.

Вказав, що виходячи з наведеного, право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю позивач не має, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 20.10.1994 (а.с.7-8, 17).

17.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.23).

Листом від 02.05.2018 №1098/Х-106 відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з підстав відсутності необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 (а.с.24).

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Зокрема, ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії від 19.04.2018 позивач додав довідку виконкому Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 08.12.2016 №1327 про періоди проживання на радіаційно-забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС території, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) серії НОМЕР_1 від 20.10.1994 (а.с.9,17).

Згідно зі ст. 65 Закону №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

При цьому, пунктом 29 Порядку №22-1 передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Згідно з довідкою виконкому Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області №1327 від 08.12.2016 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована але не проживала з 20.08.1987 по 20.02.1990 на території Заболоттівської сільської ради в с.Заболоття Володимирецького району Рівненської області, яке згідно з постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 віднесено до радіаційно-забруднених внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Підстава видачі довідки: погосподарська книга №4 Заболоттівської сільської ради за 1986-1990 рр.; особовий рахунок № НОМЕР_2 (а.с.9).

Крім цього, відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 позивач з 15.03.1990 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , 180 (а.с.8).

За змістом записів трудової книжки позивача Серія НОМЕР_4 , дата заповнення 24.09.1980, ОСОБА_1 судом не встановлено, що позивач в період до 20.02.1990 працювала на території зони посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу законів про працю, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Позивач на підтвердження доказів щодо періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у м. Кузнецовськ (м. Вараш) надала суду: свідоцтво про укладення шлюбу від 23.10.1982 № НОМЕР_5 ; копію трудової книжки чоловіка ОСОБА_2 Серія НОМЕР_6 ; копію довідки Житлово-експлуатаційної дільниці №1 м. Кузнецовськ №2126 від 08.12.2016, виданої чоловіку позивача про період реєстрації у м. Кузнецовськ; копію довідку медичного закладу №1649 від 23.12.2016 про народження ОСОБА_1 сина та перебування на лікуванні; копію довідку Кузнецовського міськвиконкому №679 від 02.10.2002 про період проживання сина позивача в м. Кузнецовську; копію ордеру органу реєстрації актів цивільного стану про право виділення нерухомого майна від 1989 року (а.с.10-15).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що вказані документи не відносяться до документів, які підтверджують період проживання (роботи) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи в зоні посиленого радіологічного контролю.

Крім того, надання інших документів, які б підтверджували період проживання особи в зоні посиленого радіологічного контролю, окрім як довідки органу місцевого самоврядування, законодавством не передбачено.

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем документи не підтверджують факту проживання ОСОБА_1 в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993.

При цьому, наявність у позивача посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи без надання належної довідки, що підтверджує проживання або роботу на забрудненій території не є достатньою самостійною підставою для визначення права на призначення пенсії за зменшенням віку.

Аналогічних висновків було досягнуто Верховним Судом при ухваленні постанови від 24.07.2018 у справі №129/3151/16-а (адміністративне провадження №К/9901/30229/18), яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом у даній справі.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відтак, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Враховуючи положення ст.139 КАС України судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позовних ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.