Справа № 826/17184/15
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 червня 2016 року (справу розглянуто у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач, Приватне підприємство "Інноваційні послуги населенню "Каскад", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною дію відповідача про відхилення заяви про визнання кредиторських вимог ПП "ІПН "Каскад" із загальним розміром документально підтверджених грошових вимог 391 280,60 грн.;

- визнати протиправним повідомлення відповідача від 29 травня 2015 року №7514/1-2 про відхилення заяви ПП "ІПН "Каскад" про визнання кредиторських вимог до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" із загальним розміром документально підтверджених грошових вимог 391 280, 60 грн.;

- зобов'язати відповідача визначити суму заборгованості Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" перед ПП "ІПН "Каскад" в сумі 391 280,60 грн. та віднести ці вимоги до сьомої черги погашення, визначеної пунктом 7 частини першої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

- зобов'язати відповідача внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", якими включити ПП "ІПН "Каскад" до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" із загальним розміром грошових вимог - 391 280,60 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 червня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, апелянт посилається на те, що заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка виникла в період ліквідаційної процедури банку відноситься до ліквідаційних витрат та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що ПАТ "Банк Форум" є власником ряду квартир, що знаходяться у будинку за адресою: м. Київ, вул. О. Туманяна, 15 А.

04 жовтня 2012 року між Українською студією телевізійних фільмів "Укртелефільм"(яка є замовником будівництва за адресою: вул. О. Туманяна, 15 А. м. Київ, відповідно до договору про спільну діяльність, укладеного між ПАТ "МІК "Інтерсервіс" та "Укртелефільм") та ПП "ІПН "Каскад" (управитель) укладено договір про надання послуг з управління будівлі №15А по вулиці О. Туманяна у Дніпровському районі м. Києва, за умовами якого управитель зобов'язується надавати замовнику послуги з управління будівлею (з вбудованим паркінгом) та прибудинковою територією за адресою: вул. О. Туманяна, 15А, м. Київ ,та об'єктами благоустрою, що розташовані на прибудинковій території для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, сприяє збереженню його споживчих властивостей та організації забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги.

Протоколом від 17 травня 2014 року №3, затвердженого зборами об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Туманяна, 15А, зафіксовано прийняття рішення про прийняття будинку на баланс ОСББ "Лазурний блюз" та його передачу на обслуговування та в управління ПП "ІПН "Каскад" зазначеного будинку.

Згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу за адресою: вул. О. Туманяна 15 А, м. Київ, зазначений житловий комплекс передано з балансу ОСББ "Лазурний блюз" на баланс ПП "ІПН "Каскад".

ПП "ІПН "Каскад" є управляючою компанією та балансоутримувачем житлового комплексу розташованого за адресою: вул. О. Туманяна 15 А, м. Київ, яка із залученням третіх осіб надає послуги забезпечення охорони зазначеного житлового комплексу, послуг з утримання будинку та прибудинкової території зазначеного житлового комплексу та послуги з водопостачання та водовідведення.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року №355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Форум" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 червня 2014 року №49 "Про початок ліквідації ПАТ "Банк Форум" та призначена уповноваженої особи Фонду на ліквідацію", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Форум" та призначено уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Соловйову Наталію Анатоліївну.

Згідно повідомлення на офіційному сайті Фонду зазначено, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті "Голос України" оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 січня 2015 року №10 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" призначено Ларченко І.М.

30 березня 2015 року позивач направив до Уповноваженої особи заяву про визнання поточних кредиторських вимог (вимог, що виникли в процедурі ліквідації), у якій просив: включити ПП "ІПН "Каскад" до реєстру кредиторів ПАТ "Банк Форум" із загальним розміром грошових вимог - 391 280, 60 грн.; забезпечити виконання вимог ПП "ІПН "Каскад" в розмірі 391 280, 60 грн. за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації майна ПАТ "Банк Форум", шляхом їх перерахування на поточний рахунок, відкритий у ПАТ "КБ "Приватбанк".

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач у листі від 29 травня 2015 року №7514/1-2 повідомив про відхилення заявленої ПП "ІПН "Каскад" вимоги, оскільки така вимога є непідтвердженою, а саме: не надано жодного договору укладеного між ПАТ "Банк Форум" та ПП "ІПН "Каскад", а тому у ПАТ "Банк Форум" відсутні будь-які зобов'язання перед ПП "ІПН "Каскад".

Вважаючи, що такою відмовою порушено права та законні інтереси підприємства, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, крім іншого, виходив з того, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Даючи правову оцінку викладеним фактичним обставинам справи, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, адміністративні суди не є «судом, встановленим законом» для розгляду такої категорії справ.

Згідно ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 2 ст. 4 КАС України (тут та далі в редакції чинній на час вирішення спору судом першої інстанції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначається ст.17 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Наразі, чинне на час вирішення судом першої інстанції спору законодавство не містило визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір.

Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. При цьому, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.

На підставі вище зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що предметом адміністративного позову може бути визнання неправомірними лише тих рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача у сфері саме публічно-правових відносин.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно із ч. 1 ст. 3, п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, зокрема, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, установлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Отже, з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій.

Пр цьому, визначений ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правовий статус Фонду, відповідно до якої він є, зокрема, юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, не впливає на правовий статус банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію або щодо якого розпочато процедуру ліквідації, оскільки Фонд розпоряджається майном такого банку від імені останнього й у межах виконання покладених на нього законодавством функцій щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та не здійснює в цій частині жодних владних управлінських функцій.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені можливою наявністю кредиторських вимог (майнових вимог юридичної особи до суб'єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних унаслідок ліквідації та продажу майна банку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені пунктом 4 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.

Сторонами не заперечується, що предметом даного позову є правомірність відхилення заявленої ПП "ІПН "Каскад" вимоги про визнання поточних кредиторських вимог (вимог, що виникли в процедурі ліквідації) та включення ПП "ІПН "Каскад" до реєстру кредиторів ПАТ "Банк Форум".

Тобто, виходячи із суті позовних вимог відповідачем у цій справі фактично є ПАТ "Банк Форум" (в особі уповноваженої особи Фонду), а не сама уповноважена особа Фонду чи Фонд.

Відтак, спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим.

А отже, позовні вимоги, за відсутності публічно-правового спору, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а провадження в справі підлягає закриттю.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/25825/15.

Господарський процесуальний кодекс України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб'єктами господарювання (пункти 1, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для розгляду даного спору у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Пунктом.3 ч.1 ст.315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 243, 315, 319, 322, 323 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 червня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 червня 2016 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити дії, - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 14.11.2018.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В.Безименна,

А.Ю.Кучма