Справа № 805/4195/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2018 року

Київ

справа №805/4195/16-а

адміністративне провадження №К/9901/36815/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.2017 (головуючий суддя - Кірієнко В.О.)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017 (колегія суддів: головуючий суддя - Васильєва І.А., судді - Гайдар А.В., Василенко Л.А.)

у справі № 805/4195/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Державної казначейської служби України в Подільському районі м.Києва

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України в Подільському районі м. Києва (далі - УДКСУ) про зобов'язання відповідача здійснити безспірне списання коштів в розмірі 74 616,19 гривень з рахунків Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - Фонд сприяння).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.08.2014 позивачем подано до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (далі - ГУ ДКСУ в м. Києві) виконавчий лист, виданий 12.09.2013 Ворошиловським районним судом м. Донецька у цивільній справі № 255/1067/13-ц, про стягнення з Фонду сприяння 74 616,19 гривень. 24.10.2014 ГУ ДКСУ в м. Києві повідомило про направлення виконавчого листа для виконання до УДКСУ в Подільському районі м.Києва, а 29.10.2014 останнє повідомило позивача про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі ч. 6 пп. 1 п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011. Позивач вважає, що повернення виконавчого листа є незаконним та таким, що порушує п. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 124 Конституції України, тобто її право на судовий захист.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017, провадження у вказаній справі закрито.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального й процесуального права, просить скасувати вказані рішення, а справу направити для розгляду по суті.

07.08.2017 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження.

13.03.2018 касаційну скаргу з матеріалами справи передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) (далі - КАС України).

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України передбачено, що касаційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 341 КАС України).

Верховний Суд, переглянувши ухвали судів першої й апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до УДКСУ про зобов'язання здійснити безспірне списання коштів в розмірі 74616,19 гривень з рахунків Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», що, в свою чергу, є тотожним із зобов'язанням виконати виконавчий лист, виданий 12.09.2013 Ворошиловським районним судом м. Донецька у справі № 255/1067/13-ц.

Як встановлено судами та вбачається з предмету позову, спірним питанням у даній справі є невиконання відповідачем виконавчого листа, виданого 12.09.2013 Ворошиловським районним судом м. Донецька, у цивільній справі № 255/1067/13-ц про стягнення з Фонду сприяння на користь позивача 74 616,19 гривень.

Закриваючи провадження у справі на підставі ст. 157 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що на час розгляду даної справи були прийняті рішення у справах №№ 805/2683/15-а, 805/3242/15-а, що набрали законної сили, з тотожним предметом спору між тими ж самими сторонами.

Так, 08.07.2015 ухвалою у справі № 805/2683/15-а за позовом ОСОБА_2 до УДКСУ у Подільському районі м. Києва про зобов'язання виконати виконавчий лист, виданий 12.09.2013 Ворошиловським районним судом м. Донецька, у цивільній справі № 255/1067/13-ц про стягнення на користь позивача суми коштів відмовлено у відкритті провадження з посиланням на те, що, відповідно до ст. 368 Цивільного процесуального кодексу України, питання, пов'язані зі зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу, а тому, на підставі ст. 109 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), суд відмовив у відкритті провадження у справі. Крім того, в ухвалі суду від 08.07.2015 роз'яснено позивачу, що розгляд вказаних спорів віднесено до компетенції судів загальної юрисдикції у рамках цивільного судочинства. Вказана ухвала набрала законної сили 23.07.2015.

04.12.2015 ухвалою у справі № 805/3242/15-а за позовом ОСОБА_2 до УДКСУ про зобов'язання виконати виконавчий лист, виданий 12.09.2013 Ворошиловським районним судом м. Донецька, у цивільній справі № 255/1067/13-ц про стягнення на користь позивача суми коштів закрито провадження у справі на підставі ст. 157 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) з посиланням на те, що між тими самими сторонами та з того ж самого предмету позову є ухвала суду, яка набрала законної сили, а саме у справі № 805/2683/15-а. Ухвала від 04.12.2015 набрала законної сили 13.01.2016.

Як встановлено судами, підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом, так і з позовами у справах №№805/2683/15-а, 805/3242/15-а, є невиконання в примусовому порядку відповідачем, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011, виконавчого листа, виданого 12.09.2013 Ворошиловським районним судом м. Донецька, у цивільній справі № 255/1067/13-ц про стягнення на користь позивача 74 616,19 гривень.

Наявність вищевказаних ухвал суду від 08.07.2015 та 04.12.2015, не оскаржених позивачем та не скасованих на час ухвалення судами рішень у даній справі, порушує принцип юридичної визначеності, який полягає в тому, що у разі прийняття судом остаточного рішення у справі, таке рішення не може бути піддано сумніву. Отже, судова колегія звертає увагу на те, що з урахуванням доводів касаційної скарги, якщо позивач вважає вказані ухвали незаконними - про відмову у відкритті провадження у справі та закриття провадження у справі, то може скористатися правом на апеляційне оскарження і довести це, реалізуючи конституційний принцип права на апеляційне оскарження ухвал у справах №№ 805/2683/15-а, 805/3242/15-а.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

З аналізу вказаної статті вбачається, що ця підстава може застосовуватися, якщо набрало законної сили судове рішення у тотожній адміністративній справі, тобто: 1) спір у такій справі виник між тими самими сторонами; 2) спір у справі стосується одного й того самого предмета; 3) позов у справі заявлений з тих самих підстав. При цьому, якщо це стосується ухвали, то такими в рамках КАС України є лише ухвали про відмову у відкритті провадження у справі та ухвали про закриття провадження у справі та ухвали про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі).

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що суди правомірно закрили провадження у справі, керуючись приписами статті 157 КАС України. Натомість доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків рішень судів попередніх інстанцій.

Вказані обставини, відповідно до вимог статті 350 КАС України, є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, які не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова