Справа № 826/12556/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 листопада 2018 року м. Київ№ 826/12556/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
До Треті особиДержавного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ічненської Маряни Сергіївни Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Затишня Оселя 17/31А»
провизнання протиправним та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ічненської Маряни Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» про визнання протиправними та скасування рішень відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.09.2014 р. № 15795355 та № 15794371.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.08.2016 р. відкрито провадження по справі суддею Іщуком М.Ф.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.03.2017 р. справу прийнято до провадження суддею Васильченко І.П. та призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішень відповідача щодо проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень за ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» щляхом реєстрації права власності на нежитлові примішення, групи приміщень за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач в письмовому запереченні проти позову вказав на відповідність оскаржуваних рішень вимогам чинного законодавства.

Третя особа 1 подала письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, якими зазначила про необґрунтованість позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач та треті особи уповноважених представників до суду не направили.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, а судом ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з наступного

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визначених в даній статті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &lу;…&?т; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?к;…&? ;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є скасування рішень відповідача про реєстрацію права власності на нежитлові примішення, групи приміщень за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт».

Спірні правовідносини у даному випадку виникли з приводу реєстрації прав за ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» цивільних прав на нежитлові приміщення, групи приміщень та не пов'язані з виконанням суб'єктом владних повноважень його владних управлінських функцій по відношенню інших учасників правовідносин, зокрема, по відношенню до власника нежитлових приміщень, з огляду на що публічно - правовий спір у даному випадку відсутній.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд враховує правові висновки Верховного Суду, зокрема, постанови від 14.03.2018 р. справа №396/2550/17 (72850788), від 21.03.2018 р. справа №802/1792/17-а (73054799), від 17.04.2018 р. справа №815/6956/15 (73500749).

Велика Палата Верховного Суду в подібних правовідносинах щодо оскарження реєстраційних дій, висловила позицію, за якою якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У даному випадку позивач не погоджується з реєстраційними діями відповідача щодо реєстрації прав власності не житлові приміщення, групи приміщень за ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт», відповідно характер спірних відносин пов'язаний з реалізацією майнових прав та з урахуванням суб'єктного складу підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства України.

Пунктом 1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд звертає увагу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 238, 241-243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 826/12556/16 за позовом ОСОБА_1 звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ічненської Маряни Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» про визнання протиправними та скасування рішень відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.09.2014 р. № 15795355 та № 15794371.

Попередити ОСОБА_1, що повторне звернення з тією самою заявою не допускається.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду цивільної юрисдикції.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена за правилами ст. ст. 293-296 КАС України.

Суддя І.П. Васильченко