Справа № 817/374/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

15 листопада 2018 року м. Рівне №817/374/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача - адвоката ОСОБА_1 (ордер серії РН-610 №051); представника відповідача - не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області - не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (довіреність від 17 квітня 2017 року), розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_4 (далі іменується - позивач) до Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області (далі іменується - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2, про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1852 га в с. Зоря, Рівненського району за громадянином ОСОБА_2.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Сало А.Б.) від 06.03.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №817/374/17 за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області про скасування рішення.

Цією ж ухвалою від 06.03.2018 постановлено закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.04.2017.

18 квітня 2017 року судове засідання відкладено на 29.05.2017.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду від 19.05.2017 №395 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із закінченням 18.05.2017 строку повноважень судді Сала А.Б.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Недашківська К.М.) від 22.05.2017 адміністративну справу прийнято до провадження.

Ухвалами суду судовий розгляд було відкладено на 30.06.2017, 03.08.2017, 18.08.2017.

Ухвалою суду від 18.08.2017 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по справі №570/3135/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію земельної ділянки припиненим.

Ухвалою суду від 01.10.2018 провадження в адміністративній справі №817/347/17 поновлено, оскільки відпали обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі - рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по справі №570/3135/17 у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,19 га в с. Зоря Рівненського району Рівненської області - відмовлено повністю. Судове рішення у справі №570/3135/17 набрало законної сили 12.09.2018.

22 жовтня 2018 року представник позивача подав до суду заяву про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.10.2018 заяву представника позивача про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог повернуто без прийняття до розгляду в порядку статті 47 КАС України, оскільки така заява подана не у порядку та строки, визначені нормами КАС України. Розгляд справи відкладено на 15.11.2018.

15 листопада 2018 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, подав клопотання про закриття провадження у справі, обгрунтовуючи це тим, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, рішення про реєстрацію права власності на яку за ОСОБА_2 оспорює позивач, не належить ОСОБА_2, а належить на праві власності ОСОБА_5 Тому, на думку представника третьої особи, рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 вичерпало свою дію, а продовження розгляду даної справи може призвести до порушення права власності ОСОБА_5, що фактично породжує спір про право.

У судовому засіданні 15.11.2018 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, спору на стороні відповідача, підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача заперечила проти закриття провадження у справі.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули та не повідомили суд про причини неявки.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності таких учасників справи, оскільки підстав для відкладення розгляду справи в порядку статей 205 та 223 КАС України немає.

У судовому засіданні 15.11.2018 розглянуто клопотання про закриття провадження у справі та постановлено скорочений текст ухвали.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, спору на стороні відповідача, в основу клопотання про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України справа адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Окрім зазначеного, стаття 5 КАС України регламентує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з наведеного, до суду може бути оскаржене рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а судовому захисту підлягає виключно порушене право позивача. Порушене право, в свою чергу, підлягає захисту в суді з суворим дотриманням принципу спеціалізації.

Відповідно до матеріалів справи, предметом спору даної справи №817/347/17 є скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1852 га в с. Зоря, Рівненського району за ОСОБА_2.

Провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №570/3135/17. В межах даної цивільної справи за позовною заявою позивача - ОСОБА_4 до ОСОБА_6 оскаржувалося право ОСОБА_2 на приватизацію спірної земельної ділянки. Тобто, провадження у справі було зупинено до розгляду цивільної справи №570/3135/17, де розглядався по суті спір про право.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по справі №570/3135/17 у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,19 га в с. Зоря Рівненського району Рівненської області - відмовлено повністю. Судове рішення у справі №570/3135/17 набрало законної сили 12.09.2018.

Судом встановлено, що рішенням приватного нотаріуса Деренько Р.І. було зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,19 га в с. Зоря Рівненського району Рівненської області (кадастровий номер НОМЕР_1) за громадянином ОСОБА_5.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

В даному випадку, в результаті прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку за іншою особою - ОСОБА_5, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної юрисдикції.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

В даному випадку вимога про визнання рішення протиправним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю).

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 31 січня 2017 року № 21-1237а16 та від 20 вересня 2017 року № 814/3454/14, в яких суд дійшов висновку, що спір, предметом якого є право управління майном та право власності на нього, не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи). Компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється.

Зазначену правову позицію підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 18.04.2018 у справі № 804/1001/16, від 25.04.2018 у справі № 336/2177/17Є від 06.06.2018 в справі № 810/2421/16 (провадження № 11-445апп18), від 21.03.2018 у справі № 536/233/16-ц.

Також судом враховується і те, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішення Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 20.07.2016 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №29458/04, №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v.Austria), заява №7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. (…) фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 буде впливати на майнові права ОСОБА_5, за яким в подальшому зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Частиною першою статті 239 КАС України передбачено, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У зв'язку з тим, що позивач, фактично, оскаржує рішення, яке має вплив на виникнення у третьої особи права власності на земельну ділянку, то має місце спір про право на земельну ділянку, а відтак про цивільне право, а тому, враховуючи суб'єктний склад сторін спору, такий спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Окрім того, представник позивача вказав на те, що клопотання про закриття провадження у справі є заявою по суті спору, а відтак, заявник мав надати суду таке клопотання з доказами надіслання іншим учасникам справи такого документа для ознайомлення. Представник позивача також вказав, що неотримання ним тексту клопотання про закриття провадження у справі перешкоджає надати обґрунтовані доводи та заперечення проти такого клопотання.

З даного приводу суд зазначає, що норми КАС України визначають два основних види заяв: заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань.

Так, відповідно до частини першої статті 159 КАС України, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга статті 159 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 166 КАС України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі (частина друга статті 166 КАС України).

Аналіз наведених норм КАС України дає підстави для висновку, що заява (клопотання) про закриття провадження у справі є заявою з процесуальних питань, оскільки заявами по суті справи є лише: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відтак, доводи представника позивача про те, що клопотання про закриття провадження у справі є заявою (клопотанням) по суті справи, є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам КАС України.

Керуючись статтями 238, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження в адміністративній справі №817/374/17 - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_4, що відповідно до частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 19 листопада 2018 року

Суддя Недашківська К.М.