Справа № 803/1614/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1174/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.

за участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року прийняте суддею Ковальчук В.Д. в місті Луцьку о 11 годині 24 хвилині по справі № 803/1614/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Любешівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 звернулися з адміністративним позовом до Любешівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі - Любешівський РС УДМС України у Волинській області), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі - Управління ДМС України у Волинській області) про визнання бездіяльності протиправною щодо неоформлення неповнолітній ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки та зобов'язання відповідача оформити та видати бланк такого паспорта ОСОБА_3 у формі паспортної книжечки.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд виходив з того, що станом на 31.10.2017 року не було ні правових підстав, ні фактичної можливості для видачі паспорта у формі книжечки.

Покликання на релігійні переконання не може бути обґрунтованим, бо ст. 24 Конституції України вказує на рівні конституційні права без будь-яких привілеїв. Мається покликання на практику Європейського суду з прав людини.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, стороною позивача подано апеляційну скаргу в якій вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що відмова надати паспорт у формі книжечки суперечить ст. 22 Конституції України. Всупереч п. 3 ст. 6 ЗУ «Про захист персональних даних», відсутня згода на автоматизовану обробку персональних даних.

Маються покликання на міжнародні правові акти. Подібне суперечить релігійним переконанням сторони позивача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов'язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.9).

31.10.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 звернулися в її інтересах із письмовою заявою до відповідача, в якій просили видати неповнолітній дочці паспорта громадянина України виключно у вигляді паспортної книжечки, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.5-6).

Листом від 17.11.2017 року №0720/707 (а.с.7-8) Любешівський РС УДМС України у Волинській області надав відповідь позивачам про те, що згідно з чинним законодавством України паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Паспорт громадянина України оформляється територіальними органами та підрозділами ДМС, що забезпечені відповідним обладнанням, тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Оскільки Любешівський РС УДМС України у Волинській області повністю забезпечений таким обладнанням, тому документувати ОСОБА_3 паспортом громадянина України у вигляді книжечки не є можливим.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2018 року зупинено апеляційне провадження до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

19.09.2018 Велика палата Верховного Суду розглянула зразкову справу № Пз/9901/2/18 (№806/3265/17) та прийняла відповідну постанову, яка набрала законної сили з дати її прийняття. Повний текст вказаної постанови виготовлений та підписаний 01.10.2018.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дана справа містить ознаки типової, адже позивачем у справі є фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; відповідач - територіальні органи ДМС України; предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов'язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Відтак, висновки Великої Палати Верховного Суду, що законодавець, приймаючи Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» (далі Закон № 1474-VIII), яким внесено зміни до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закону № 5492-VI), не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.

На час звернення позивача до Відділу УДМС діяло два нормативних акта: Положення про паспорт № 2503-XII і постанова Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», відповідно до яких особи, які раніше отримали паспорт, не зобов'язані звертатися за його обміном, при досягнені відповідного віку органи УДМС проводять вклеювання фотографії, тоді як особи, які змінили прізвище, чи у яких відбулися інші зміни персональних даних, зобов'язані отримувати новий паспорт у формі ID-картки, який має обмежувальний термін 10 років (ч. 3 ст. 21 Закону № 5492-VI), до якого вноситься більше персональних даних та який має унікальний номер запису у Реєстрі. При цьому, у жодному законі не зазначено, з якою метою встановлені такі обмеження, і чи є вони необхідними у демократичному суспільстві. Оскільки дії Відділу УДМС розглядаються як дії держави в цілому, і такі дії порушують основоположні права громадян, то вони визнаються протиправними.

Відтак, колегія суддів беручи до уваги вищенаведені висновки, погоджується, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у виглядікартки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 272, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року по справі № 803/1614/17 та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Любешівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Любешівського районний сектор УДМС України у Волинській області щодо неоформлення неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки протиправною.

Зобов'язати Любешівський районний сектор УДМС України у Волинській області оформити та видати паспорт ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі паспортної книжечки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повний текст судового рішення виготовлено 15.11.2018 року.