Справа № 826/6587/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Справа № 826/6587/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Міністерства екології та природних ресурсів України,

Державної служби геології та надр України

про визнання протиправним та скасування наказу,

визнання бездіяльності протиправною

та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - відповідач-1), Державної служби геології та надр України (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправним та скасування наказу від 21.12.2017 р. № 486 в частині відмови позивачу у погодженні продовження строку дії спеціального дозволу від 28.12.2000 р. № 2353;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви позивача, поданої листом від 23.10.2017 р. № 3/2-01-9079

- зобов'язання відповідача-2 продовжити строк дії спеціального дозволу від 28.12.2000 р. № 2353.

13.09.2018 р. у підготовчому судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України у зв'язку з тим, що оскаржувані ним порушення були виправлені відповідачем, а також про повернення судового збору, сплаченого за подання позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року зазначене клопотання було задоволено, провадження у справі - закрито та стягнуто з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині щодо розподілу судових витрат, відповідач - Міністерство екології та природних ресурсів України подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, в на підставі ст. 140 КАС України, оскільки у даному випадку вказаний судовий збір підлягає не стягненню, а поверненню в порядку п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу суду в цій частині та постановити нову.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, не з'явилися.

Судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави передбачені КАС України для розгляду апеляційної скарги під час відсутності осіб, які не з'явилися, в порядку ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши у межах апеляційної скарги повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині щодо стягнення судового збору - скасуванню з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат при закритті провадження у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. 140 КАС України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір», та дійшов висновку про необхідність стягнення понесених позивачем судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання сплачених них ним коштів судового збору при поданні позову, однак вважає, що суд неправильно визначив спосіб захисту даного права позивача, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 2 ст. 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, закриття провадження у справі за п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України - у зв'язку з виправленням відповідачем оскаржуваних позивачем правопорушень є правовою підставою для повернення позивачу судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, а не для його стягнення з відповідача, як помилково було зазначено судом першої інстанції.

У контексті даного питання судова колегія зазначає, що виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем правопорушень та відмова позивача від позову є двома різними самостійними правовими підставами для закриття провадження у справі та зумовлюють різні правові наслідки в частині щодо компенсації позивачу понесених ним судових витрат.

При цьому, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також звертає увагу на те, що позивач не відмовлявся від поданого ним позову, відповідно, судом відмова від позову не приймалася, як таке передбачено п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, а натомість позивач подав клопотання про закриття провадження у справі за п. 8 вказаної норми - у зв'язку з виправленням відповідачем оскаржуваних порушень і саме з цієї підстави суд закрив провадження у справі. Тому, у даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для застосування ст. 140 КАС України, за якою судом було стягнуто з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що у своєму клопотанні про закриття провадження у справі позивач просив суд не стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а повернути йому судовий збір, сплачений за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно визначено необхідність компенсації позивачу суми сплаченого судового збору, однак неправильно встановлено спосіб її здійснення.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Міністерства екології та природних ресурсів України підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року в частині щодо стягнення судового збору - скасуванню, а судовий збір, сплачений позивачем за подання позову - поверненню йому з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року в частині щодо стягнення судового збору - скасувати.

Повернути публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ) з Державного бюджету України сплачену ним на рахунок Окружного адміністративного суду м. Києва (отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувавча: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 4021) суму судового збору у розмірі 5286,00 грн. (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень).

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 14 листопада 2018 року.

Головуючий суддя

Судді: