Справа № 825/2100/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2100/18 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмишиної О.М.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо утримання з його пенсії сум податку на доходи фізичних осіб за період із липня 2014 року по лютий 2018 року; стягнути з відповідача на його користь суму завданої позивачу шкоди внаслідок протиправного утримання з пенсії податку на доходи фізичних осіб в сумі 55 612,22 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що встановлення Верховною Радою України в законодавстві України оподаткування пенсій та зміни суми, з якої починається таке оподаткування, суперечить таким елементам конституційного принципу верховенства права, як правова передбачуваність, правомірні очікування та справедливість, що свідчить про те, що положення абз. 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України не відповідають ч. 1 ст. 8 Конституції України. Також, позивач зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року у справі №1-6/2018 положення абз. 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнані такими, що не відповідають Конституції України, та відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії не підлягають оподаткуванню.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року позов задоволено.

Судове рішення умотивовано тим, що за висновками, наведеними в рішенні Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року у справі №1-6/2018, положення абз. 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України не відповідають ч. 1 ст. 8 Конституції України та визнане неконституційним.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що оскільки положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрало чинності з 01.07.2014 року і не були визнані такими, що не відповідають Конституції України на момент виникнення спірних відносин, Управління Пенсійного фонду України, здійснюючи відповідні відрахування, діяло у відповідності до закону, тобто правомірно, що не враховано судом першої інстанції.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно ч. 2 ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається, що позивач є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України.

Загальний розмір пенсії позивача на протягом 2014 -2018 року складав 16 522, 81 грн., з якої відповідач відраховував податок на доходи фізичних осіб у період з липня 2014 по березень 2018 року.

На звернення позивача Управління Пенсійного фонду надало відповідь, згідно якої, починаючи з 01.07.2014 року з пенсії позивача було сукупно утримано 55 612, 22 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Позивач, уважаючи дії відповідача щодо утримання з його пенсії податку на доходи фізичних осіб незаконним, звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до пунктів 8.1., 8.2. статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Підпунктом 9.1.2. статті 9 Податкового кодексу України передбачено, що до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ пенсії не підлягають оподаткуванню.

Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VIІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VIІ) Податковий кодекс України доповнений новим підпунктом 164.2.19 такого змісту: « 164.2.19. суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати».

Відповідно до Прикінцевих положень Закону 1166-VIІ указані зміни набрали чинності з 1 липня 2014 року.

Отже, з 1 липня 2014 року підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визначає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесені зміни до Податкового та Бюджетного кодексів України.

Зокрема, згідно з підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII), суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

При цьому, у відповідності до підпункту «е» підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи як сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 №909 (далі - Закон №909). Положеннями вказаного закону продовжено справляння податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсії.

На виконання Закону України від 02 червня 2016 року №1411-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» з 01 липня 2016 року оподаткуванню підлягали пенсії, розмір яких перевищував 10 розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, встановленого на 01 січня 2016 року.

27 лютого 2018 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі № 1-6/2018 про визнання неконституційним положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким запроваджено оподаткування пенсій певних категорій (груп) пенсіонерів, суперечить статті 46 Конституції України.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2018 від 27 лютого 2018 року вбачається, що положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відтак, дія абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України втратила чинність з 27 лютого 2018 року.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі №804/16773/14, від 22 травня 2018 року у справі №755/3939/15-а, від 16 жовтня 2018 року у справі №161/3466/16-а, від 24 жовтня 2018 року у справі №552/1027/15-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції в наведеній частині, викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Кузьмишина
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест