Справа № 813/3212/18
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3212/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом депутата Дулібської сільради ОСОБА_1 до Дулібської сільської ради про зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Депутат Дулібської сільради ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дулібської сільської ради, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить зобовязати відповідача облаштувати контейнерні майданчики з дотриманням вимог пунктів 1.3, 2.6, 2.7, 2.8, 2.11, 2.13 та 2.15 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць на ділянці, що знаходиться на вулиці Карєрній у селі Дуліби Стрийського району Львівської області біля залізничної колії, на підставі пункту 4 частини пятої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Позовні вимоги мотивовані тим, що за численними колективними зверненнями жителів села Дуліби Стрийського району Львівської області позивач неодноразово звертався з депутатськими зверненнями до відповідача з проханням про перенесення сміттєвих збиральних баків та блоків, розміщених на прибудинковій території по вулиці Робітничій в селі Дуліби Стрийського району Львівської області до колії по вулиці Карєрній у цьому ж селі, у звязку з тим, що такі сміттєві баки створюють антисанітарні умови. Дулібською сільською радою у задоволені такого прохання відмовлено. Вважає, що відповідачем порушено вимоги Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 17.03.2011 № 145, та Закону України «Про місцеве самоврядування», у звязку з чим звернувся до суду.

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що розташування контейнерного майданчика, що знаходиться по вулиці Робітничій в селі Дуліби Стрийського району Львівської області відповідає вимогам пункту 2.8 Державних санітарних норм і правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя № 145 від 17.03.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2011 за №45/19195. Тому позивачу відмовлено у задоволені заяви щодо перенесення контейнерного майданчика. Окрім цього, 23.08.2018 за розпорядженням сільського голови Дулібської сільської ради №89 створено комісію з розгляду колективних заяв жителів вулиці Робітничої села Дуліби Стрийського району Львівської області стосовно можливості перенесення контейнерного майданчика ближче до залізничної колії по вулиці Карєрна у цьому ж селі. 27.08.2018 комісією складено акт про залишення без змін розташування контейнерного майданчика, оскільки воно відповідає вимогам Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць.

Ухвалою від 15.08.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

10.09.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

11.09.2018 позивачем подано заперечення на відзив відповідача, зміст якого полягає у тому, що акт від 27.08.2018 не відповідає дійсності.

Ухвалою від 04.10.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

04.10.2018 відповідачем подано клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

04.10.2018 суд перейшов до письмового провадження.

29.10.2018 позивачем на електронну адресу суду надіслано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке ухвалою від 02.11.2018 повернуто позивачу без розгляду.

12.11.2018 позивачем надіслано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке ухвалою від 14.11.2018 повернуто позивачу без розгляду.

Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення № 6 сесії VII скликання від 02.11.2015 ОСОБА_1 є депутатом округу №5 Дулібської сільської ради, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області від 07.08.2018 №794.

17.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до Дулібської сільської ради із колективною заявою, яка містила прохання про перенесення сміттєвих збиральних баків та блоків на прибудинковій території, що знаходяться по вулиці Робітничій у селі Дуліби Стрийського району Львівської області до колії, що знаходиться по вулиці Карєрній у селі Дуліби Стрийського району Львівської області.

29.03.2016 за №130 відповідач надав відповідь на звернення, якою відмовив в задоволенні колективної заяви, оскільки розташування сміттєвих збиральних баків відповідає пункту 2.8 Державних санітарних норм і правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя № 145 від 17.03.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2011 за №45/19195.

11.12.2017 ОСОБА_1 повторно звернувся до Дулібської сільської ради із колективною заявою аналогічного змісту.

Після звернення позивача на урядову гарячу лінію 25.02.2018 Стрийська РДА 01.03.2018 направила позивачу копію відповіді Дулібської сільської ради від 13.12.2017 за №386/1 на колективну заяву, в якій зазначив, що у перенесенні сміттєвих баків повторно відмовлено, у звязку із тим, що жодних норм не порушено, а у випадках коли встановлену відстань неможливо дотримати в районах забудови, встановлює сміттєві баки спеціальна комісія.

Вказане підтверджується листом Стрийської РДА від 01.03.2018 без номера на звернення ВА-7873571 від 25.02.2018.

Відмова Дулібської сільської ради у перенесені сміттєвих збиральних баків та блоків та облаштуванні контейнерних майданчиків відповідно до вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць. Зумовила звернення позивача з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-вр (далі Закон №393/96-вр) встановлено право громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону №393/96-вр, заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно з статтею 5 Закону №393/96-вр визначено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного звязку (електронне звернення).

Згідно з статтею 19 Закону №393/96-вр органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Cтаттею 20 Закону №393/96-вр визначено термін розгляду звернень громадян. Відповідно до вказаної статті звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Таким чином, надання відповіді органом місцевого самоврядування на звернення громадян України є обов'язковим, та повинно бути належно розглянуте і доведено до відома громадянина з посиланням на Закон.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Дулібської сільської ради з заявою, в яка містила прохання облаштувати контейнерні майданчики з дотриманням вимог пунктів 1.3, 2.6, 2.7, 2.8, 2.11, 2.13 та 2.15 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць на ділянці, що знаходиться у селі Дуліби Стрийського району Львівської області біля залізничної колії, у звязку з тим, що такі сміттєві баки створюють антисанітарні умови.

Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 № 4004-XII (далі-Закон № 4004-XII), визначено, що безпечними і сприятливими для життєдіяльності людини є умови при яких відсутній будь-який шкідливий вплив його факторів на здоров'я людини і є можливості для забезпечення нормальних і відновлення порушених функцій організму.

Цим Законом також визначено, що державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми) - обов'язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров'ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Відповідно до цього Закону вимоги безпеки для здоров'я і життя людини визначаються як розроблені на основі медичної науки критерії, показники, гранично допустимі межі, санітарно-епідеміологічні нормативи, правила, норми, регламенти тощо (медичні вимоги щодо безпеки для здоров'я і життя людини), розроблення, обґрунтування, контроль і нагляд за якими відноситься виключно до медичної професійної компетенції. Небезпечний фактор - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник, речовина, матеріал або продукт, що впливає або за певних умов може негативно впливати на здоров'я людини.

Рішення і дії посадових осіб органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, а також громадян, якими порушено права підприємств, установ, організацій чи громадян з питань забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, можуть бути оскаржені в порядку, встановленому законом (стаття 8 Закону № 4004-XII ).

Наказом Міністерства охорони здоровя № 145 від 17.03.2011, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.04.2011 за №45/19195, затверджено Державні санітарні норми і правила утримання територій населених місць (далі Правила).

Відповідно до пункту 1.2 Правил Санітарні норми встановлюють вимоги до санітарного очищення територій населених місць, а також правила виконання робіт з належного прибирання об'єктів благоустрою та державного санітарно-епідеміологічного нагляду у сфері благоустрою населених пунктів і поводження з відходами.

Дія Санітарних норм поширюється на відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів та поводження з відходами, та вони є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та підпорядкування і громадянами (п.1.3 Правил).

Контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

Спірні питання щодо місць розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством (пункт 2.8. Правил).

У виняткових випадках в районах забудови, що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8 Санітарних норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Комісією складається акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика, який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін (п.2.10. Правил).

Матеріалами справи підтверджено, що відмова у перенесенні сміттєвих збиральних баків та блоків на прибудинковій території, що знаходяться по вулиці Робітничій у селі Дуліби Стрийського району Львівської області до колії, що знаходиться по вулиці Кар`єрній у цьому ж селі, мотивована тим, що, на думку Дулібської сільської ради, жодних санітарних норм не порушено. При цьому, відповідач вказав, що у випадках коли встановлену санітарними нормами відстань розташування контейнерних майданчиків неможливо дотримати в районах забудови, сміттєві баки встановлює спеціальна комісія.

Судом встановлено, що при наданні відповіді спеціальна комісія створена не була. Обстеження земельної ділянки, яка знаходиться по вулиці Робітнича в селі Дуліби, проведено відповідачем у серпні 2018 року, про що складено акт обстеження земельної ділянки від 27.08.2018.

Тобто обстеження відбулося після надання відповіді щодо відсутності порушень чинного законодавства щодо розміщення сміттєвих баків і після звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Вказане свідчить, що Дулібською сільською радою при наданні відповіді на звернення позивача не повно та всебічно досліджено питання, стосовно якого надавалась відповідь. При цьому обстеження земельної ділянки здійснено через значний проміжок часу від наданої відповіді.

Як вбачається із акта обстеження земельної ділянки від 27.08.2018, місце знаходження контейнерного майданчика по вулиці Робітнича у селі Дуліби Стрийського району Львівської області відповідає усім вимогам і стандартам правил утримання територій населених місць, що затверджені Наказом міністерства охорони здоровя України від 1703.2011 №145. Комісією надано оцінку щодо розташування контейнерного майданчика по вулиці Робітнича у селі Дуліби Стрийського району Львівської області відносно найближчого житлового будинку, майданчиків для ігор дітей та відпочинку мешканців цієї вулиці.

Згідно із наявного у матеріалах справи плану існуючого використання території села Дуліби Стрийського району Львівської області, по вулиці Робітничій поряд контейнерного майданчика розташована відпочинкова зона, щодо якої відсутні відомості у акті обстеження території земельної ділянки від 27.08.2018.

А тому надані комісією висновки, викладені у акті обстеження земельної ділянки від 27.08.2018 щодо розташування контейнерного майданчика по вулиці Робітнича у селі Дуліби Стрийського району Львівської області не підтверджують відсутність порушення санітарних норм щодо розташування контейнерного майданчика.

Ураховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, про неповноту розгляду звернення щодо розташування та облаштування контейнерного майданчика по вулиці Робітничій села Дуліби Стрийського району Львівської області відповідно до вимог Санітарних норм і правил.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження обставин, зазначених у відзиві на позовну заяву в частині розташування та облаштування контейнерного майданчика по вулиці Робітничій села Дуліби Стрийського району Львівської області відповідно до вимог Санітарних норм і правил.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що мають місце неналежний розгляд колективного звернення, поданого позивача від імені мешканців вулиці Робітничої села Дуліби Стрийського району Львівської області.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

У відповідності до підпунктів 6, 7, 15, 16 пункту а частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі-Закон №280/97-ВР), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: вирішення питань збирання, транспортування, утилізації та знешкодження побутових відходів, знешкодження та захоронення трупів тварин; організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України, суд може зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи з наведеного, з метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення відновлення його порушеного права, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та доцільність зобовязання відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про перенесення сміттєвих баків та блоків на прибудинковій території, що знаходяться по вулиці Робітничій у селі Дуліби Стрийського району Львівської області до колії, що знаходиться по вулиці Карєрній у селі Дуліби Стрийського району Львівської області, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору на загальну суму 1 762,00 грн, сплаченого позивачем за квитанцією №25053 від 08.08.2018.

Відповідно до частини першої статті 135 КАС України витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Депутата Дулібської сільради ОСОБА_1 (вул. Робітнича, 13/31, с. Дуліби, Стрийський р-н, Львівська область, 82434, РНОКПП НОМЕР_1) до Дулібської сільської ради (вул. Шевченка, 170, с. Дуліби, Стрийський р-н, Львівська область, 82434, ) про зобовязання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Дулібської сільської ради щодо неналежного розгляду звернення Депутата Дулібської сільради ОСОБА_1.

Зобовязати Дулібську сільську раду повторно розглянути звернення депутата Дулібської сільської ради ОСОБА_1 про перенесення сміттєвих баків та блоків на прибудинковій території, що знаходяться по вулиці Робітничій у селі Дуліби Стрийського району Львівської області до колії, що знаходиться по вулиці Карєрній у селі Дуліби Стрийського району Львівської області, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області (вул. Шевченка, 170, с. Дуліби, Стрийський р-н, Львівська область, 82434, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (вул. Робітнича, 13/31, с. Дуліби, Стрийський р-н, Львівська область, 82434, РНОКПП НОМЕР_1) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома