Справа № 826/17836/13-а
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом підприємства з іноземними інвестиціями "Амік-Україна" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною постанови та припису, -

В С Т А Н О В И В :

Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік-Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та заборони експлуатації АЗС 11-03 ПІІ "Лукойл-Україна"; визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013 року №485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державна архітектурно-будівельна інспекції України подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання підприємства з іноземними інвестиціями "Амік-Україна" про надання доказів та пояснень на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року.

Також, на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшли додаткові пояснення на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, на підставі звернення громадської організації "Ліга благоустрою Киян" від 25.09.2013 року №25.13, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПІІ "Лукойл-України" на об'єкті будівництва "Автозаправна станція "Лукойл", що розташована за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 8-Ж.

За результатами перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві було складено акт від 11.10.2013 року, яким зафіксовано експлуатацію АЗС 11-34 ПІІ "Лукойл-України" V категорії складності відповідно до Додатку "М" ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

Окрім того, 11.10.2013 року Інспекцією складено протокол про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими зокрема зафіксовані наступні види правопорушень:

- за вказаною адресою експлуатується автозаправна станція "Лукойл" №11-03 (об'єкт відноситься до V категорії складності відповідно до Додатку "М" ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року №557 "Про затвердження порядку віднесення, об'єктів будівництва до IV і V категорій складності" та ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва) без прийняття його в експлуатацію після виконання будівельних робіт із технічного переоснащення автозаправної станції в частині заміни застарілих паливо роздавальних колонок новими, більш продуктивними (а саме: паливо роздавальні колонки встановлені на час прийняття автозаправної станції в експлуатацію у 2000 році виробництва Tankanlagen Salzkotten Gmbh мали максимальну продуктивність 50 літрів за хвилину, замінені на нові паливороздавальні колонки SK 700 MR 8/4/8 Е DK-U виробництва Salzkotten з продуктивністю 70 літрів за хвилину), чим порушено вимоги частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності";

За результатами розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем 24.10.2013 року прийнято постанову №485/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" у розмірі 1 032 300 грн.

Позивач, вважаючи вказаний припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 року та постанову від 24.10.2013 року про накладення штрафу протиправними, звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі - Порядок № 533).

Згідно пункту 2 Порядку від 23.05.2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до пункту 3 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Згідно з пунктом 5 зазначеного Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Приписами пункту 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій.

Відповідно до п. 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 12 Порядку № 553 встановлено, що посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, зокрема, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Відповідно до п. п. 16, 18, 19, 21 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис також складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акту.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис, якщо відмовляється від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Пунктом 20 Порядку № 553 визначено, що протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю архітектурно-будівельний контроль проводиться щодо суб'єкта господарювання в присутності його уповноважених осіб, яким пред'являється направлення на перевірку посвідчення, за участю вказаних осіб складається акт перевірки. Крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 11.10.2013 року в порядку контролю за виконанням вимог припису проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПІІ "Лукойл-Україна".

Таким чином, з огляду на зазначене, у відповідача були наявні правові підстави для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил позивача щодо виконання позивачем вимог припису від 11.10.2013 року.

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2015 року по справі №826/17824/13-а визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та заборони експлуатації АЗС ПП "ЛУКОЙЛ - Україна", визнано протиправними та скасовано постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013 року № 480/13 ,№481/13, №482/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Відповідно підстави, на яких прийнято припис від 11.10.2013 року, відпали.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2015 року по справі №826/17824/13-а та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 року встановлено, що зупинення (заборона) експлуатації закінчених будівництвом об'єктів можлива за вмотивованим рішенням. Разом з тим, законодавством не передбачено зупинення експлуатації самовільно реконструйованих будівель шляхом винесення припису про усунення порушення вимог законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України у справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 1 статі 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно із абзацом шостим пункту 6 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів V категорії складності, суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Відповідно до абзацу третього пункту 5 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено, що за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах V категорії складності суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Із наведених норм вбачається, що до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат може бути притягнуто суб'єктів містобудування у випадку експлуатації або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації або виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання виключно стосовно об'єктів V категорії складності.

В судовому рішенні у справі №826/17824/13-а встановлений факт, що здійснення реконструкції в будівлі автозаправного комплексу, що розташований по вул. Полярна, 8-Ж в Оболонському районі міста Києва, що експлуатується ПП "Лукойл-Україна", фактично є доведеним.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно із частинами першою та другою статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011року №557, визначено, що до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: 1) згідно із Законом України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" є об'єктами підвищеної небезпеки; 2) розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб; 3) становлять можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом; 4) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, будівля автозаправного комплексу, розташована за адресою: м. Київ, вулиця Полярна, 8-Ж, відноситься до ІІ категорії складності.

Згідно із абз. 3 п. 3 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", посадові особи інспекції державного-будівельного контролю можуть, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а)усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 9 частини 8 статті 41 вказаного вище Закону, посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Заборона експлуатації закінчених будівництвом об'єктів можлива лише за вмотивованим рішенням керівника Інспекції.

Законом не передбачено заборона експлуатації реконструйованих будівель шляхом винесення припису про усунення порушення вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві прийняті неправомірно, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2018 року.

v