Справа № 2040/6104/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 листопада 2018 р. № 2040/6104/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Савчук С.С.,

за участі:

представника позивача - Тарасенко О.М.,

представника відповідача - Гуди К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РАТЬ" (61050, м. Харків, вул. Рижківська, 7, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "РАТЬ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд скасувати:

податкове повідомлення-рішення №1 від 11.07.2018 р. про донарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3180695,00 грн. (три мільйони сто вісімдесят тисяч шістсот дев'яносто п'ять грн.) (ПДВ- 2544556,00 грн. та 636136,00 грн. штрафних санкцій);

податкове повідомлення-рішення №1 від 11.07.2018 року про донарахування суми завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту в сумі 16309,00 грн. (шістнадцять тисяч триста дев'ять грн. 00 коп).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1, №1 від 11.07.2018 року ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області, на підставі направлення на проведення перевірки №5153, №5154 від 05.06.2018 р. та наказу №4003 від 04.06.2018 р.(а.с.164-167 том 1), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "РАТЬ" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо неправомірного визначення за звітний період декларування ПДВ лютий 2017 р. податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ІНТЕРМОНТАЖІНВЕСТ», а також даних щодо подальшої реалізації/придбання та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 18.06.2018 р. №2486/40-14-21-07 (а.с.10-36 том 1).

Згідно з висновком акту перевірки ТОВ "РАТЬ" порушено:

абз. «а»п.198.1, и.198.3, п.198.6 ст. 198п.п. і, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02,12.2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) в результаті того

встановлено завищення податкового кредиту на суму 2560 865,49 грн., в тому числі за лютий 2017 року в сумі 16309,45 грн. за березень 2017 року в сумі 1173927,73 грн., за травень 2017 року в сумі 1370628,31 грн., що призвело до заниження ПДВ до сплати в сумі 2544 556,00 грн., у т.ч. за березень 2017 року на суму 1 173 928,0 грн., за травень 2017 року на суму 1370 628,00 грн. завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 16 309,45 грн., у т.ч. за лютий 2017 року - 16309,45 грн.;

перевіркою ТОВ "РАТЬ" (податковий номер 38159487) не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, їх реальності та повноти відображення в обліку по взаємовідносинам з постачальником: ТОВ «ІНТЕРМОНТАЖІНВЕСТ» за лютий 2017 року.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 18.06.2018 р. №2486/40-14-21-07 ТОВ "РАТЬ" подано до контролюючого органу заперечення на акт(а.с.41-43 том 1).

За результатами розгляду скарги ГУДФС у Харківській області прийнято рішення від 05.07.2018 р. про залишення висновків акту перевірки без змін, а скаргу позивача без задоволення (а.с.44-49 том 1).

На підставі висновків акту перевірки відповідачем 11.07.2018 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

№1, яким ТОВ "РАТЬ" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) всього на суму 3180695,0 грн., з яких за податковим зобов'язанням на суму 2544556,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 636139,0 грн.(а.с.50 том 1);

№1, яким до ТОВ "РАТЬ" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 0 грн.(а.с.52-53том 1).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з даним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Рать» має дозволи і ліцензію на проведення будівельних робіт:

- ліцензію №641131 Державної Архітектурно-будівельної інспекції України з відповідним переліком будівельних робіт,

- дозвіл №173.13.63-41.20 ТУ Державної Служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області.

- дозвіл №129.18.63 ГУ Держпраці у Харківській області,

- дозвіл №607.15.63 ТУ Державної Служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області.

Судом встановлено, що між ТОВ «Рать» (в якості підрядника) та Управлінням з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (в якості замовника) укладено договір №05-09/16 від 05.09.2016 року про закупівлю робіт за державні кошти (а.с.68-75 том 2).

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник зобов'язується у 2016-2017 р. виконати роботи з реабілітації нежитлової будівлі по майдану Павлівському, 4 - реставрація, відповідно до проектно-кошторисної документації та документації конкурсних торгів, а замовник - прийняти ці роботи та оплатити їх.

Згідно п.4.4 договору замовник приймає виконані роботи на підставі акту виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін.

На виконання умов договору №05-09/16 від 05.09.2016 року сторонами підписані акт №2 за березень 2017 року, розрахунок № 1-2 до акту, відомість ресурсів до акту, довідка про вартість робіт; акт №3 за березень 2017 року, розрахунок № 1-2 до акту, відомість ресурсів до акту, довідка про вартість робіт; акт № 4 за травень 2017 року, розрахунок № 1-2 до акту, відомість ресурсів до акту, довідка про вартість робіт; акт № 5 за березень 2017 року, розрахунок № 1-2 до акту, відомість ресурсів до акту, довідка про вартість робіт; акт № 6 за червень 2017 року, розрахунок № 1-2 до акту, відомість ресурсів до акту, довідка про вартість робіт; акт № 7 за березень 2017 року, розрахунок № 1-2 до акту, відомість ресурсів до акту, довідка про вартість робіт; акт №8 за липень 2017 року, розрахунок № 1-2 до акту, відомість ресурсів до акту, довідка про вартість робіт (а.с.4-67 том 2).

Судом встановлено, що між ТОВ «Рать» (в якості покупця) та ТОВ «Інтермонтажінвест» (в якості постачальника) укладено договір купівлі-продажу №01/02-1 від 01.02.2017 року(а.с.98-99 том 1).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується на умовах, визначених цим договором, поставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно виставлених рахунків-фактур на умовах, що викладені в даному договорі.

Загальна вартість договору визначається на підставі видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного договору(п.3.3 договору).

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем надано до суду: сертифікат відповідності з додатком до нього; видаткові накладні №27 від 16.02.2017 р.№28 від 16.02.2017 р., №36 від 17.02.2017 р., №37 від 20.02.2017 р., №34 від 20.02.2017 р., №32 від 17.02.2017 р., №35 від 21.02.2017 р.; товарно-транспортні накладні №Р1 від 16.02.2017 р., №Р1 від 17.02.2018 р., №Р2 від 17.02.2017 р., №Р3 від 17.02.2017 р., №Р4 від 17.02.2018 р., №Р5 від 17.02.2017 р., №Р5 від 20.02.2017 р., №Р6 від 20.02.2017 р., №Р7 від 20.02.2017 р., №Р8 від 20.02.2017 р., №Р9 від 20.02.2017 р., №Р10 від 20.02.2017 р., №Р1 від 20.02.2017 р., №Р2 від 20.02.2017 р., №Р3 від 20.02.2017 р., №Р4 від 20.02.2017 р., №Р6 від 17.02.2017 р., №Р1 від 21.02.2017 р.(а.с.69-97 том 1).

Товар відповідно до видаткових та товарно-транспортних накладних приймав директор ТОВ «Рать» - Константинов А.С.

Відповідно до вимог ст. 198, 201 ПК України ТОВ «Рать» від ТОВ «Інтермонтажінвест» отримано податкові накладні: №13 від 17.02.2017 р., розрахунок коригування № 20 від 27.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 28.02.2017р. за № (квитанція № 2); №11 від 16.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 22.02.2017 р. за № (квитанція № 2); №12 від 16.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 23.02.2017 р. за № (квитанція № 2); №17 від 17.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 26.02.2017 р. за № (квитанція № 2); №25 від 17.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 02.03.2017 р. за № (квитанція № 2); №26 від 20.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 02.03.2017 р. за № (квитанція № 2); №24 від 17.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 02.03.2017 р. за № (квитанція № 2); №22 від 16.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 15.03.2017 р. за № (квитанція № 2); №23 від 16.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 15.03.2017 р. за № (квитанція № 2); №27 від 20.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 15.03.2017 р. за № (квитанція № 2); №6 від 01.03.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 29.03.2017 р. за № (квитанція № 2); №3 від 16.05.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 15.06.2017 р. за № 19 (квитанція № 2); №13 від 17.02.2017 р. - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 23.02.2017 р. за № 927321816 (квитанція № 2) (а.с.198-232 том 1).

Господарські операції з ТОВ «Інтермонтажінвест» у спірний період відображено в даних бухгалтерського обліку по рахунку №631 та в обігово-сальдовій відомості по рахунку 205(а.с.192-197 том 1).

В подальшому ТОВ «ІНТЕРМОНТАЖІНВЕСТ» (в якості первісного кредитора) та ТОВ «ПЕРША ІННІЦІАТИВНА ГРУПА» (в якості нового кредитора) керуючись ст.ст. 516, 517 ЦК України, уклали договір про відступлення права вимоги (цесії) №б/н від 16.08.2017 р.(а.с.100-102 том 1).

Згідно з п. 1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги до ТОВ «РАТЬ» (далі - боржник), що належне первісному кредиторові за договором № 01/02-1 від 01.02.2017р у сумі 785 184,22 грн., а саме - право вимагати від боржника - ТОВ «РАТЬ» виконання усіх грошових зобов'язань, передбачених основним зобов'язанням щодо оплати боржником вартості товару за вказаними в цьому пункті накладними на загальну суму 785 184,22 грн., в тому числі і тих, право на які виникне в майбутньому в результаті виконання основного зобов'язання.

За відступлення права вимоги новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду у розмірі 100 % грошових вимог, які переходять до нового кредитора за цим договором.

Оплата за цим договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів нового кредитора на рахунок первісного кредитора, або іншим шляхом за погодженням між новим і первісним кредитором.

Таким чином, оплата за надані послуги відповідно до договору купівлі-продажу №01/02-1 від 01.02.2017 підтверджується платіжними дорученнями № 704 від 02.06.2017 р., № 671 від 29.05.2017 р., № 654 від 26.05.2017 р., №636 від 16.05.2017 р., № 617 від 24.04.2017 р., № 590 від 20.04.2017 р., №584 від 14.04.2017 р., № 573 від 06.04.2017 р., № 572 від 05.04.2017 р., №559 від 24.03.2017р., № 530 від 22.03.2017 р., № 521 від 15.03.2017 р., № 512 від 02.03.2017 р., № 506 від 28.02.2017 р., № 504 від 27.02.2017 р., № 503 від 27.02.2017 р., № 955 від 16.08.2017 р., про що свідчать виписки по рахунку до договору про відступлення права вимоги (цесії) №б/н від 16.08.2017 р. (а.с.103-125 том 1).

Щодо наданих ТОВ «РАТЬ» сертифікатів відповідності, які на думку контролюючого органу посвідчують відповідність товарів, але не в повному обсязі та не на всю номенклатуру придбаного товару, суд зазначає наступне.

Контролюючому органу до перевірки позивачем надані сертифікати відповідності:

серія ВВ №UА 1.090.0128218-16, термін дії з 15.09.2016 по 14.09.2017, продукція гідроізоляційні рідкі бітумно-полімерні покриття у вигляді емульсій (код УКТЗЕТ 2715)VODIPRENCOMPAUND виробник продукції фірма VodichemItalyas.r.l. сертифікат видано ТОВ «Водіхем Україна», м. Київ. вул. Ольжича. І 1-А, код 35136797 за дорученням VodichemItalya, сертифікат видано ДП «Центр з сертифікації будівельних матеріалів, виробів та конструкцій «СепроКиївбудпроект», м. Київ, вул. Тургенєвська. 38;

серія ВВ №UA 1.022.0231950-12, термін дії з 18.12.2012 до 29.1 1.2017. продукція сухі будівельні суміші ТМ «Silka», код УКТЗЕТ 2523, виробник продукції підприємство «Silka АG СП-6341 Вааг. Switzerland. Швейцарія, сертифікат видано - ТзОВ «Сіка Україна», м. Київ. вул. Смольна, 9Б, код 33053410, сертифікат видано - ДІЇ «Вінницястандартмстрологія», м. Вінниця, вул. Ватутіна, 23/2.

серія ВВ №U А 1.022.0231850-12. термін дії з 17.12.2012 до 29.1 1.2017. продукція система клеїв і їх складових для будівельних робіт, код УКТЗЕТ 3907, виробник продукції підприємство «Silka AG, СП-6341 Вааг. Switzerland, Швейцарія, сертифікат видано - ТзОВ «Сіка Україна», м. Київ, вул. Смольна, 9Б, код 33053410. сертифікат видано Дії «Вінницястандартметрологія», м. Вінниця, вул. Ватутіна, 23/2;

серія ВВ №UА 1.022.023 1871-12. термін дії з 17.12.2012 до 29.11.2017, продукція сухі будівельні суміші ТМ «Silka», код УКТЗЕТ 3816. виробник продукції підприємство «Silka AG. СН-634 1 Вааг. Switzerland, Швейцарія, сертифікат видано - ТзОВ «Сіка Україна», м. Київ. вул. Смольна. 9Б. код 33053410. сертифікат видано ДП «Вінницястандартметрологія». м. Вінниця, вул. Ватутіна. 23/2;

серія ВТ № UА 1.1 77.00191 89-1 7, термін дії з 04.1 2.201 7 до 03.12.2018, продукція суміші для ремонту та захисту будівельних конструкцій на основі поліуретанів та епоксидів згідно додатку, код УКТЗЕТ 3909, 3907, виробник ARCAN GmbH, Germany, сертифікат видано ТОВ «Каскад-Дніпро», м. Дніпро, вул. Делегатська, 31. код 35984688, сертифікат видано ТОВ «Орган з сертифікації «Пром Стандарт», м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, кв. 2.3;

серія BE № UA І. І 77.00191 88-17. термін дії з 04.12.2017 до 03.12.2018. продукція суміші для ремонту та захисту будівельних конструкцій на основі епоксидних та гібридних матеріалів, код УКТЗЕТ 3906. 3903. 3910. виробник ARCAN Gmbll,Germany, сертифікат видано ТОВ «Каскад-Дніпро», м. Дніпро, вул. Делегатська. 31, код 35984688, сертифікат видано ТОВ «Орган з сертифікації «Пром Стандарт», м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, кв.2.3.

Однак, умовами договору не передбачено надання іншій стороні сертифікатів відповідності.

Відносно посилання відповідача на відсутність умов поставки в частині транспортування(а.с.132 том 1), суд вказує, що договором купівлі-продажу передбачено (розділ 2 «Умови поставки» п. 2.1 договору), що транспортування товару здійснюється постачальником(а.с.98 том 1).

Щодо ненадання угод оренди або інших документів на підтвердження оренди приміщення для зберігання придбаних ТМЦ за адресою: майдан Павлівський, 4, м. Харків, слід вказати, що положеннями ч. 1 ст. 875 ЦК України передбачено обов'язок замовника надати підряднику будівельний майданчик та документацію для проведення робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на вказане придбані у ТОВ «Інтермонтажінвест» товари використовуються позивачем при виконанні робіт та обов'язку щодо укладання додаткових договорів оренди на будівлю, тощо законодавством України не передбачено.

Суд зазначає, що на момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагент був належним чином зареєстрований як юридична особа та установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались.

Факт реальності спірних господарських операцій підтверджується наданими до матеріалів справи первинними документами, які оформлені відповідно до приписів чинного законодавства України. Первині бухгалтерські документи містять всі необхідні для цілей оподаткування відомості про обсяг, зміст та вартість спірних операцій та підтверджують їх фактичне виконання.

Контролюючим органом не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності та обережності та, що йому було відомо про порушення, які допускали його контрагенти або, що єдиною метою здійснення господарських операцій було одержання необґрунтованої вигоди.

Суд зазначає наступне, що належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст. 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагент позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: "... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Приписами ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до п.201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення №1, №1 від 11.07.2018 року, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РАТЬ" (61050, м. Харків, вул. Рижківська, 7, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1, №1 від 11.07.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАТЬ" (61050, м. Харків, вул. Рижківська, 7, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 47955.06 грн. (сорок сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять гривень 06 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.