Справа № 815/3151/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3151/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.
Дата та місце ухвалення: 05.07.2018 р. м. Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛАВ» до Державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про скасування рішень №№ 36767025, 36767537 від 23.08.2017 року, записів про право власності, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛАВ» звернулось до суду з позовом до Державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про скасування рішень №№ 36767025, 36767537 від 23.08.2017 року, записів про право власності, внесення записів про скасування державної реєстрації прав.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, третя особа - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, порушення правил підсудності, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про відкриття провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &lа;…&?ц; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?а;…&?д;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

В свою чергу, вжитий у наведеній процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

В даному випадку із позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛАВ».

При цьому, позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав власності за третьою особою ОСОБА_1 на нежитлові приміщення.

Водночас, звертаючись із даним позовом позивач не зазначив, яким чином порушуються його права саме у сфері публічно-правових відносин.

Як на підставу для заявлення даного позову, позивач посилається на те, що наявність у позивача права власності на нежитлові приміщення перешкоджає виконанню з боку позивача отриманого дозволу на проведення робіт з установлення нових, відновлення, ремонту та заміни існуючих малих архітектурних форм по АДРЕСА_1 в м. Одесі.

Таким чином, аналізуючи зміст заявленого позову та правовідносини, що виникли між учасниками справи, вбачається, що фактично звертаючись із даним позовом позивач оспорює право власності третьої особи на нежитлові приміщення, оскільки, на думку позивача, наявність у третьої особи такого право перешкоджає проведенню робіт з установлення нових, відновлення, ремонту та заміни існуючих малих архітектурних форм, дозвіл на що було отримано ТОВ «МІЛАВ».

Позивач у своїй позовній заяві порушує перед судом питання скасування рішень про реєстрацію права власності на нерухоме майно іншої фізичної особи - ОСОБА_1.

Правовідносини, виникнення яких обумовлено оспоренням позивачем рішень про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за іншим рівноправним суб'єктом господарювання, не можна охарактеризувати як відносини влади і підпорядкування у розумінні КАС України, такі відносини не містять публічно-правової складової, а мають виключно приватноправовий характер, позаяк оскарження рішень про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно може вплинути саме на майнові права особи, якій це майно належить.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки законність наявності у третьої особи права власності на спірні приміщення.

Також, вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради вже зверталось із аналогічним позовом щодо скасування рішення про реєстрацію за третьою особою права власності на нежитлові приміщення по вул. Давида Ойстраха в м. Одесі та судом апеляційної інстанції визначено, що така справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (справа № 815/864/18). Це рішення набрало законної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи, що заявлений позов стосується набутого права власності на об'єкти нерухомого майна третьою особою, яка виступає фізичною особою, тому такий позов підлягає розгляд за правилами цивільного судочинства.

Позиція щодо віднесення такої категорії справ, з урахуванням суб'єктного складу, до юрисдикції саме цивільного судочинства, висловлена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 17 жовтня 2018 року № 826/17908/14.

Згідно ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно пп. 15.11, 15.12, 15.13 п. 15 ч. 1 розд. VII Перехідних положень КАС України у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, визначені пунктами 3-6, 8, 11-17 статті 294 цієї редакції Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

Подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 15.11 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

В даному випадку третьою особою подано апеляційну скаргу на ухвалу, що передбачена п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України - відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Таким чином, в даному випадку до суду апеляційної інстанції підлягали направленню усі матеріалами справи, а провадження у справі - обов'язковому зупиненню.

Водночас, судом першої інстанції були направлені відокремлені матеріали справи та провадження у справі було продовжено.

Поряд з цим, ухвалою від 30.08.2018 року, судом першої інстанції зупинено провадження у даній справі до ухвалення рішення Одеським апеляційним адміністративним судом за апеляційною скаргою на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року про відкриття провадження по справі № 815/3151/18.

При цьому, колегія суддів враховує, що КАС України не містить визначення щодо того, яке саме рішення має бути прийнято судом апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження у справі.

Водночас, враховуючи наведені положення ст. 319 КАС України, пп. 15.11, 15.12, 15.13 п. 15 ч. 1 розд. VII Перехідних положень КАС України, та з огляду на те, що судом першої інстанції прийняті рішення, в тому числі, щодо зупинення провадження у справі вже після прийняття ухвали про відкриття провадження у справі, колегія суддів вважає, що в даному випадку апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛАВ» до Державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про скасування рішень №№ 36767025, 36767537 від 23.08.2017 року, записів про право власності, внесення записів про скасування державної реєстрації прав - закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 12.11.2018 р.

Головуючий суддя: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька