Справа № 344/14804/16-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Антоняк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/404/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

позивач: ОСОБА_2

представник позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 липня 2018 року у справі № 344/14804/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2016р. позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити одноразову компенсацію у зв'язку із втратою годувальника відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.07.2018 р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.07.2018 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просили суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 - батько позивача ОСОБА_2 який мав статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 1 групи із статусом інваліда війни. (а.с. 7-10 )

Позивач ОСОБА_2 08.07.2016 р. звернувся до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради із заявою про виплату одноразової компенсації сім'ям які втратили годувальника відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, письмовим листом від 14.07.2016р. за № 76, Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради повідомив ОСОБА_2 про те, що відсутні правові підстав для виплати зазначеної допомоги.

Згідно із ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація виплачується сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою в розмірі 7586 грн. яка визначена Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 р. № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Так, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого ст.26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону.

ч.1 ст.36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно п.2 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються зокрема діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Як видно із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалідність третьої групи вперше встановлена 10.09.2014 року тобто, у віці 29 років.

Отже, вказані обставини дають підстави дійти висновку, що відсутні правові підстави для виплати позивачу одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника оскільки, останньому інвалідність встановлена після досягнення 18 років.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити в позові.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 липня 2018 року у справі № 344/14804/16-а - скасувати.

В позові ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 16.11.2018 року.