Справа № 240/5309/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 листопада 2018 року м. Житомир справа № 240/5309/18

категорія 10.2.4

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А., розглянувши позовну заяву Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до публічного акціонерного товариства "Фірма "Беверс" про стягнення 64694,38 грн,

встановив:

Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Фірма "Беверс" на свою користь заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у загальному розмірі 64694,38 грн.

Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав

Відповідно до ч.3 ст.161 КАСУ до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач просить звільнити від сплати судового збору на підставі частини 1 та 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Приписами ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом в тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, що майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану позовну заяву у визначеному законом порядку, а наведені обставини не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як роз'яснив Верховний Суд у справі № 826/11019/15 (номер провадження К/9901/2084/17 ) від 29.12.2017, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки статтею 8 ЗУ "Про судовий збір" передбачено можливість такого звільнення виключно для фізичних осіб. В свою чергу, за правилами частини 2 статті 132 КАС України (в редакції після 15.12.2017р.) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд враховує, що звільнення скаржника від сплати судового збору буде суперечити завданню та меті Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" в частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору, а також може розцінюватися як надання певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов'язані сплачувати відповідний збір.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Також суд звертає увагу, що звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Крім того, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення від сплати судового збору.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2018 року складає 1762,00 гривень.

Враховуючи зазначене, позивачу за заявлену позовну вимогу майнового характеру слід сплатити судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду доказу сплати судового збору.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя В.А. Панкеєва