Справа № 826/8994/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

16 листопада 2018 року № 826/8994/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
11 червня 2018 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за Позивач приймав участь в антитерористичній операції, що підтверджується посвідченням ветерана війни учасника бойових дій серії НОМЕР_1 . Відповідно до даних довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0014449 від 06.03.2018 року Позивачу визначено ступінь втрати працездатності без встановлення інвалідності. Позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив розглянути питання виплати йому одноразової грошової допомоги. Листом від 04.04.2018 року №ВС3/647 Відповідач відмовив Позивачу в отриманні допомоги, оскільки останній втратив працездатність внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Також, Відповідач зазначив про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 допомога призначається у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтва), крім того, виплата допомоги у разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання законодавством не передбачена. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, чим порушують його права.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

10 липня 2018 року на адресу суду надійшов відзив Відповідача на позовну заяву, в якій зазначено про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 допомога призначається у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтва), крім того, виплата допомоги у разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання законодавством не передбачена. Оскільки Позивач втратив працездатність внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, то він не має права на призначення відповідної допомоги. З огляду на викладене, Відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому просить відмовити в задоволення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі.

Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач приймав участь в антитерористичній операції, що підтверджується посвідченням ветерана війни учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , а також довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисти належності, суверенітету та територіальної цілісності України від 28.09.2015 року №1297 (а.с. 7, 10 (зворотній бік)).

Відповідно до даних довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0014449 від 06.03.2018 року Позивачу визначено ступінь втрати працездатності без встановлення інвалідності (а.с. 11,12).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив розглянути питання виплати йому одноразової грошової допомоги. Листом від 04.04.2018 року №ВС3/647 Відповідач відмовив Позивачу в отриманні допомоги, оскільки останній втратив працездатність внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Також Відповідач зазначив про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 допомога призначається у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтва), крім того, виплата допомоги у разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання законодавством не передбачена (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 3 Закону №2262-ХІІ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ст. 16 Закону №2262-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною 6 статті 16-3 Закону №2262-ХІІ встановлено, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Статтею 16-3 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Згідно з ч. 9 ст. 16-3 Закону №2262-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі Порядок №975) затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до п. 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно із п. 3 Порядком №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 2 Порядку №975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Пунктом 11 Порядку №975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до положення п.21.21 глави 21 розділу ІІ Положення про військово - лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 (далі - Положення №402) за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Згідно з п. 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення; г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Відповідно до п. 21.7 Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п. 21.8 Положення №402).

Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно зі п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, при звернені Позивача з заявою та відповідним пакетом документів до Відповідача з вимогою скласти та подати до Міністерства оборони України висновок стосовно призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №2262-ХІІ, Київський міський військовий комісаріат листом від 02 квітня 2018 року №ВСЗ/647 фактично відмовив Позивачу в призначенні відповідної допомоги. Тобто заява, разом з доданими документами, не була передана до Міністерства оборони України для подальшої без реалізації.

Проте, згідно з вимогами Порядку № 975 Відповідач, в разі надходження до нього заяви про призначення відповідної одноразової допомоги, зобов`язаний скласти висновок та направити його, разом з заявою та доданими документами, розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України.

При цьому Відповідач не наділений повноваженнями вирішувати чи має особа право на отримання компенсації чи визначати її розмір, також не має права на прийняття рішення щодо наявності у особи права на нарахування сум компенсації.

Відповідач фактично відмовив Позивачу у складанні відповідного висновку та направленні його до Міністерству оборони України, тобто діяв неправомірно та всупереч вимогам чинного законодавства.

У зв`язку з чим, суд доходить висновку про те, що Відповідачем було порушено Порядок № 975 та безпідставно не направлено заяву позивача разом з документами розпорядникові бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення про призначення чи відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Доказів правомірності свого рішення, а також заперечень, які б спростовували доводи Позивача, Відповідач суду не надав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити дії.

Позивач є учасником бойових дій, отже звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо відмови у оформленні висновку і поданні до Міністерства оборони України документів про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат (04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, 19, ) подати до Міністерства оборони України висновок з документами щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Стягнути з відділу статистики у Павлоградському районі Головного управління статистики Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строки і порядок, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.І. Келеберда