Справа № 1740/2074/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2018 року м. Рівне №1740/2074/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу №067285 від 17.07.2018 в розмірі 1700,00грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до акту перевірки №051722 від 07.06.2018 у позивача відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень над визначеними законодавством. Однак, такого документу і не повинно було бути, адже загальна вага транспортного засобу з навантаженим на нього вантажем становила 38,880т, отже, відповідно, не перевищувала загально-допустимої норми. Проходження габаритно-вагового контролю автомобільного транспорту позивача здійснювалось на пересувних автомобільних вагах у динамічному стані (русі), що вбачається з талону зважування №431 від 07.06.2018 в якому час зважування вказано як 16:24год. при цьому в акті перевірки в графі час перевірки вказано 17:30год., а тому зважування проводилося не в ході проведення перевірки. Позивач вказує, що довідка №0003815 про результати здійснення габаритно-вагового контролю не містить часу здійснення габаритно-вагового контролю, а це відповідно унеможливлює встановлення того, коли саме здійснювався такий контроль і чи він був здійснений з дотриманням вимог часу до його проведення. Оскільки позивачем перевозився сипучий вантаж - соєвий шрот, який є рухомим під час руху автомобіля, то його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху. З огляду на вказане, динамічне зважування не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі, зсув центру ваги при нахилі навісного обладнання при заїзді на платформу ваг, коли починається рівномірний рух сипучого вантажу. Відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів із вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі (а соєвий шрот є саме таким вантажем), свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу і неможливість визначення загальної маси через додавання всіх показників знятих при динамічному зважуванні. Акт перевірки не містить будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування сипучий стан вантажу тощо. Зазначене унеможливлює отримання самостійно позивачем достатньої і достовірної інформації щодо того наскільки достовірно здійснено вимірювання. Крім того, позивач зазначає, що не був належним чином своєчасно повідомлений під розписку чи рекомендованим листом з повідомленням про те, що 17.07.2018 відповідачем буде здійснюватися розгляд справи про притягнення до відповідальності за порушення автотранспортного законодавства. А тому, позивач вважає, що розгляд справи було здійснено з порушенням його права на участь у такому розгляді та на захист своїх прав та інтересів під час такого розгляду, в тому числі на надання пояснень та заперечень щодо обставин, які начебто вказували на порушення. На підставі викладеного просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що за результатами рейдової перевірки та габаритно-вагового контролю встановлено, що транспортний засіб ВК4590ВО використовується ОСОБА_3 у своїй підприємницькій діяльності з надання послуг з перевезення вантажів, при цьому внутрішні перевезення вантажу 07.06.2018 здійснювалося з перевищенням вагових обмежень, зокрема, навантаження на одиночну вісь склало 12,75т при допустимих 11т, загальне навантаження транспортного засобу 41,40т при допустимих 40т. Зважування транспортного засобу проводилось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-АS2-РWІА. Вказаний засіб вимірювальної техніки зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за №UA.TR.002.CB.0310-17 та відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та Сертифікату перевірки типу №UA.TR.002.CB.0300-17.Зважування проводилося на 82 км а/д Н-22, де розміщений діючий майданчик для проведення габаритно-вагового контролю. Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксовано в акті проведення перевірки №051722 від 07.06.2018. Відповідач вказує, що 30.08.2017 постановою Кабінету Міністрів України №671 внесено зміни до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, які передбачають виключення пункту 19 з даного Порядку. Тобто, норма про те, що інспектори Укртрансбезпеки повинні керуватися методикою, затвердженою Мінекономрозвитку при здійсненні габаритно-вагового контролю, на день здійснення такого контролю транспортного засобу позивача не була діючою, оскільки дані зміни набули чинності 08.09.2017. Також відповідач вказує, що 11.07.2018 на адресу ОСОБА_3 направлено повідомлення про те, що 17.07.2018 о 11:00 год. в Управлінні Укртрансбезпеки у Рівненській області буде розглянуто справу про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт (поштове відправлення № 950). В день розгляду справи ОСОБА_3 чи його представник до Управління не прибули, пояснень, заяв чи клопотань не заявили. Станом на 17.07.2018 Управління мало відомості про вручення особисто ОСОБА_3 12.07.2018 листа про розгляд справи. Таким чином, представник відповідача стверджує, що посадові особи відповідача при здійсненні габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача діяли у межах наданих їм повноважень та з дотриманням вимог законодавства України, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач відповіді на відзив не подав.

Ухвалою суду від 15.08.2018 позовну заяву ФОП ОСОБА_3 прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Вказаною ухвалою судове засідання для розгляду справи по суті було призначене на 04.09.2018.

28.08.2018 на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 №150, проведений повторний автоматизований розподіл даної справи у звязку із перебуванням головуючого судді Жуковської Л.А. у відпустці у звязку з вагітністю та пологами.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, адміністративну справу №1740/2074/18 передано для розгляду судді Комшелюк Т.О.

Ухвалою суду від 30.08.2018 прийнято адміністративну справу №1740/2074/18 до провадження судді Комшелюк Т.О., призначено у адміністративній справі №1740/2074/18 судове засідання для розгляду справи по суті на 10.10.2018.

10.10.2018 розгляд справи відкладений до 14.11.2018 з метою виклику свідків за клопотанням позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив, надав пояснення, тотожні викладеним у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що він є директором ТзОВ «Терра-Агропартс» і вказане підприємство здійснювало навантаження шроту соєвого на транспортний засіб, який орендує позивач. Чиста вага вантажу складала 23,5т. Перед тим, як навантажити товар, транспортний засіб тарувався. Дані про вагу вантажу були внесені в товарно-транспортну накладну. Свідок стверджує, що транспортний засіб разом із вантажем не перевищував допустимих норм, тому дозвіл на перевезення вантажу із перевищенням вагових або великовагових транспортних засобів не потрібен. Також зазначив, що його підприємство має відповідні ваги, які систематично перевіряються що підтверджується документами.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він є водієм транспортного засобу, який орендує позивач. В червні 2018 року він перевозив шрот соєвий з ТзОВ «Терра-Агропартс» до ТзОВ «Агротехніка». Під час здійснення перевезення його зупинили посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Волинській області та зобовязали пройти зважування транспортного засобу. Після зважування йому повідомили про перевищення повної маси транспортного засобу, на що він не погодився та попросив повторного зважування, однак йому було відмовлено. В подальшому ним було викликано по телефону патрульну поліцію в звязку з, на його думку, неправомірними діями посадових осіб Укртрансбезпеки, однак патрульна поліція нічим не змогла допомогти, а лише сказали, що зафіксують виклик. Після приїзду до вантажоодержувача та зважування, виявилось, що маса вантажу не змінилась і складала 23,5т. отже, повна маса транспортного засобу не перевищує нормативів, визначених законодавством. Шрот соєвий він перевозить систематично.

Заслухавши учасників справи, свідків, зясувавши обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець 11.08.2017; взяти на облік як платник податків з 11.08.2017; види діяльності за КВЕД: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; вантажний автомобільний транспорт (основний); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Основний вид діяльності здійснюється позивачем орендованими транспортними засобами, а саме: автомобілем марки RenaultMagnum440, реєстраційний №ВК4590ВО, транспортним засобом марки Burg460 (н/причип-цистерна харч-Е), реєстраційний №ВК3504ХХ, транспортним засобом, марки Panavns140 (загальний напівпричіп н/пр-самоскид-Е), реєстраційний №ВК2076ХТ, автомобілем марки маркиRenaultMagnum DXI 460, реєстраційний №ВК1850ВА, автомобілем марки маркиRenaultMagnum440.19, реєстраційний №ВК7661ВІ, автомобілем марки маркиRenaultMagnum440.19, реєстраційний №ВК4520АС, транспортним засобом марки Camehl CHKS-H (н/причіп-самоскид-Е), реєстраційний №ВК8199ХХ, транспортний засіб марки Langendorf SKA2427 (н/причіп-самоскид-Е), реєстраційний №ВК0863ХТ, автомобілем марки DAF 85 CF380, реєстраційний №ВК1690АВ, транспортним засобом марки Janmilnw-ls(причіп-самоскид-Е), реєстраційний №ВК3043ХХ.

Судом встановлено, що 07.06.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, відповідно до направлення на перевірку від 01.06.2018 №027291, на 82км автодороги Н-22, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів. Під час вказаного рейду, інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1, який позивач використовує у своїй діяльності.

В результаті габаритно-вагового контролю встановлено, що 07.06.2018 транспортний засіб ВК4590ВО, що використовує ОСОБА_3 у своїй підприємницькій діяльності з надання послуг по перевезення вантажів, здійснював внутрішні перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, зокрема, фактичне навантаження на одиничну вісь, здвоєні і строєні осі складає: 6,0/12,75/7,10/7,20/7,55т, загальне навантаження транспортного засобу 41,40т при допустимих 40т, що зафіксовано у чеку про зважування №431.

Після здійснення контролю, оператором вагового комплексу наданий талон про результати та складена довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0003815, інспектором складений акт від 07.06.2018 №0010768 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, а також складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2018 №051722.

Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2018 №051722 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області направлений до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області за належністю, а саме за місцезнаходженням субєкта господарювання, який притягується до відповідальності за перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень.

17.07.2018 начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №067285, за якою, враховуючи те, що СПД ОСОБА_3 допущено порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановлено стягнути з нього адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і яка реалізує державну політику з питань безпеки на транспорті.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344), центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Із викладеного слідує, що відповідач уповноважений на здійснення заходів щодо перевірки габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначений виключний перелік документів, що перевіряється посадовими особами під час проведення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку;

- виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 48 Закону №2344 встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п.16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 32 Порядку№1567, перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов'язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг. Погодження маршруту видається після внесення в установленому розмірі плати за проїзд. У разі прийняття рішення про відмову перевізника від проїзду за погодженим маршрутом внесена плата за проїзд не повертається.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абзаци 1 та 3 пункту 28 Порядку№1567).

Згідно з абзацом першим пункту 30 Порядку№1567, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Пунктом 31-1 Порядку №1567 встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, виходячи з наведених норм, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

Однак, доказів надання таких документів відповідачу під час перевірки транспортного засобу позивачем суду не надано і судом не встановлено.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п.3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За приписами п.20 Порядку №879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку №879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

За результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено, що фактична маса транспортного засобу становить 41,4т. Враховуючи, що нормативно допустима фактична маса становить 40т, перевищення загальної маси транспортного засобу склало 1,40т, що у відсотковому відношенні становить 3,5%, перевищення навантаження на вісь складає 15,9%.

Суд не бере до уваги покликання позивача на ту обставину, що у чеку зазначено час зважування 16:24 год., а в акті зазначено час перевірки 17:30 год., оскільки вказана обставина не впливає на підстави прийняття спірного рішення. Обидва документи засвідчують факт перевищення транспортним засобом вагових обмежень.

Позивач на підтвердження своєї позиції посилається на те, що ним перевозився сипучий вантаж шрот соєвий, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Разом з тим, пп. а) п.2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, за кріплення вантажу, а також за його зміщення під час руху транспортного засобу відповідають лише автомобільний перевізник та водій незалежно від виду вантажу та його групи.

Посилання позивача на відсутність методики виконання вимірювань по осьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів, що перевозять рідкий чи сипучий вантаж не є єдиною та безумовною підставою визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області про накладення адміністративно-господарського штрафу.

В той же час суд звертає увагу на те, що Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, в повній мірі визначено механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, а наказом Міністерства інфраструктури України № 255 від 28.07.2016 затверджено вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування.

Отже, відсутність розробленої методики проведення габаритно-вагового контролю, на яку посилається позивач, не спростовує вчинення ним правопорушення зафіксованого Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області.

Крім того, пункт 19 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, на яку посилається позивач, виключений на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 671 від 30.08.2017.

Стосовно технічного засобу габаритно-вагового контролю, суд зазначає таке.

Згідно пункту 9 розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за №1171/29301, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Згідно із поданими відповідачем документами, зважування транспортного засобу, який використовується позивачем, проводилося приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS2-PWIA. Вказаний засіб вимірювальної техніки зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за №UA.TR.002.CB.0310-17 та відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та Сертифікату перевірки типу №UA.TR.002.CВ.0300-17, що підтверджено шляхом перевірки відповідності вимогам п.5.2 ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробовування».

Посилання позивача на те що, ваги розміщені на майданчику, який не відповідає вимогам чинного законодавства, не відповідають дійсності. Так, судом встановлено, що 30.03.2018, комісією у складі заступника начальника Служби автомобільних доріг у Волинській області ОСОБА_6; головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області ОСОБА_7; т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП ОСОБА_8; начальника відділу інфраструктури Управління транспорту та інфраструктури департаменту інфраструктури та туризму Волинської ОДА ОСОБА_9С; начальника відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби автомобільних доріг у Волинській області ОСОБА_10; начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та штучних споруд Служби автомобільних доріг у Волинській області ОСОБА_11, з метою перевірки відповідності наявних майданчиків, які використовуються для здійснення габаритно-вагового контролю, на відповідність вимогам наказу Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016р. №255, проведено комісійне обстеження автомобільної дороги II технічної категорії Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне на ділянці км 81+900-км 82+100.

Згідно акту обстеження, майданчик для здійснення габаритно-вагового контролю на км 82+040 ліворуч автомобільної дороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне відповідає вимогам, зазначеним в п. II (абз. 1,2,3) Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування.

Отже, зазначені доводи позивача спростовуються доказами, наданими відповідачем.

Суд також не приймає до уваги покази свідків щодо відсутності перевищення повної маси автомобіля із вантажем так як докази, надані відповідачем повністю їх спростовують. До того ж, суд зауважує, що позивачем, на підтвердження своїх доводів щодо повної маси транспортного засобу із вантажем не долучено жодних доказів. Прикладом таких доказів можуть бути документи, які засвідчують правильність роботи ваг (сертифікати відповідності, декларація про відповідність, сертифікати перевірки), якими здійснювалось зважування транспортного засобу як під час навантаження шроту соєвого, так і після доставки цього вантажу на інше підприємство.

Що стосується зауважень позивача до процедури розгляду справи про порушення законодавства про транспорт, то суд зазначає наступне.

В силу вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами пункту 25 зазначеного Порядку№1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

В силу вимог пунктів 26-29 цього Порядку, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. Адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову. Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням. У разі оскарження постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Судом встановлено, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині здійснення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень була направлена до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

11.07.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом надіслано повідомлення про те, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт буде розглянута 17.07.2018 о 11:00 год.

За даними веб-сайту Укрпошти вказане поштове відправлення отримане особисто ОСОБА_3 12.07.2018.

17.07.2018 позивач на розгляд справи не прибув, а тому відповідачем було розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та прийнято оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу.

Враховуючи викладене підстав робити висновок про порушення діями відповідача прав позивача під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, немає.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 77 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, на підтвердження своїх заперечень, надав належні та достатні докази, натомість позивач не спростував належними та достатніми доказами заперечення відповідача.

За наведених обставин, підстави для визнання протиправною та скасування постанови №067285 від 17.07.2018, прийнятої начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00грн., за порушення позивачем ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17 липня 2018 року №067285 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 34541, РНОКПП НОМЕР_2);

2) відповідач - Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (вул.Небесної сотні, 34, м. Рівне, 33013, ).

Повний текст рішення складений 16 листопада 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.