Справа № 280/4616/18
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 листопада 2018 року Справа № 280/4616/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69114, м. Запоріжжя, вул.. Героїв 93-ї Бригади, 16-а, ) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі - відповідач, Запорізький ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Строган Аліни Володимирівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи по виконавчому провадженню №57198672 від 02 жовтня 2018 року.

06 листопада 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження на призначено до розгляду на 16 листопада 2018 року.

16 листопада 2018 року на адресу суду від представника позивача, ОСОБА_2, діючого на підставі довіреності від 28 листопада 2016 року №6267, надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що 26 липня 2018 року за результатами розгляду справи поліцейським роти батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції складено постанову №079124 від 26 липня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КупАП) у розмірі 425 грн. 03 серпня 2018 року, з врахуванням вимог частини першої статті 289 КУпАП, позивачем вказану постанову оскаржено в судовому порядку до Запорізького районного суду Запорізької області, справа №317/2515/18. На дату звернення до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом справа про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення не розглянута. Не зважаючи на судове оскарження постанови про адміністративне стягнення, 29 жовтня 2018 року позивач отримав постанову державного виконавця Строган А.ВА. Запорізького ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №57198672 від 02 жовтня 2018 року. У зв'язку з тим, що позивачем не отримувалася постанова про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову не законною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на вимоги частини п'ятої статті 26, частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Не погоджуючись з вказаним рішенням виконавчої служби, позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

16 листопада 2018 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника державного виконавця та прийняття рішення на розсуд суду.

За таких обставин та керуючись частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження.

На підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

26 липня 2018 року поліцейським роти батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту поліції за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складено постанову № 079124 від 26 липня 2018 року (далі - постанова №079124) про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яке передбачене частиною другою статті 122 КУпАП у розмірі 425,00 грн. Місцем розгляду справи є Донецька область, Мангушський район А/ДМ-14, 611 км.

03 серпня 2018 року, керуючись частиною першою статті 287, частиною першою статті 288 та частиною першою статті 289 КУпАП позивачем оскаржено постанову №079124 в судовому порядку, шляхом подання до Запорізького районного суду Запорізької області відповідної позовної заяви про скасування постанови №079124, що підтверджується наданою позивачем копією позовної заяви та судової повістки по провадженню у справі №317/2515/18 Запорізького районного суду Запорізької області.

17 вересня 2018 року державним виконавцем Запорізького ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Строган А.В. за результатами розгляду заяви Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту поліції від 04.09.2018 за вих.№8666/41/57/03-018 про примусове виконання постанови №079124 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у подвійному розмірі, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57198672. Згідно винесеної постанови ОСОБА_1 зобов'язано подати декларацію про доходи та майно, стягнуто виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 85 грн.

Згідно супровідного листа від 17 вересня 2018 року за вих.№18883/2 постанова про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику - ОСОБА_1 Проте в матеріалах справи відсутні докази щодо поштового відправлення зазначеного листа з вкладенням.

02 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні №57198672 державним виконавцем Запорізького ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у розмірі 1104 грн., а саме: 850 грн. - сума боргу, 85 грн. - виконавчий збір, 169 грн. - витрати виконавчого провадження. Згідно супровідного листа від 02 жовтня 2018 року за вих. №20025/2 постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника направлена боржнику, стягувану та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для виконання. Позивачем надано копію поштового конверту з рекомендованим відправленням, в якому було отримано вказану постанову 29 жовтня 2018 року.

Дослідивши вказані вище матеріали справи суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до положень частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

верховенства права;

обов'язковості виконання рішень;

законності;

диспозитивності;

справедливості, неупередженості та об'єктивності, тощо.

Згідно пункту 2 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, у відповідності пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частиною п'ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно висновку Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду наведеного в постанові від 07 травня 2018 року по справі № 916/1605/15-г перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з'ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вказаних норм вбачається, що державний виконавець зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження, довести цю постанову до відома боржника, шляхом її надсилання на адресу боржника рекомендованим поштовим відправленням а також перед тим, як розпочати виконавчі дії встановити факт отримання боржником цієї постанови.

Судом встановлено, що державним виконавцем при направленні постанови про відкриття виконавчого провадження № 57198672 не дотримано вимог щодо належного повідомлення боржника ОСОБА_1 про початок примусового виконання рішення, відтак подальше звернення стягнення на доходи є передчасним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

За приписами частини другої статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно квитанції №1Р021 від 02 листопада 2018 року ОСОБА_1 при зверненні до суду сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору. Відтак, відшкодуванню підлягають судові витрати позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до Запорізького районного відділу державного виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї Бригади, 16-а, ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Строган А.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №57198672 від 02 жовтня 2018 року задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Строган А.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №57198672 від 02 жовтня 2018 року по виконанню постанови Управління патрульної поліції в Донецькій області від 26 липня 2018 року №079124.

Присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, 16-а, ) судові витрати, у вигляді судового збору, у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 6 статті 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 16 листопада 2018 року.

Суддя О.О.Артоуз