Справа № 560/3559/18
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3559/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 листопада 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України , Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення ДФС України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності;

- зобов'язати Головне управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області надіслати висновок виходячи з 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, та зобов'язати державну фіскальну службу затвердити висновок.

Свій позов позивач мотивує тим, що розрахунок, закладений в основу висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності не відповідає жодним нормативно-правовим актам, що регулюють питання виплати одноразової грошової допомоги, внаслідок чого звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

13.11.2018 до суду надійшли відзиви відповідачів, в яких зазначено, що Головне управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області правомірно сформувало, а Державна фіскальна служба України затвердила висновок про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, просять в їх задоволенні відмовити.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.11.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 822/2690/17 від 10.10.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області щодо не подання до Державної фіскальної служби України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_1, висновку щодо виплати грошової допомоги разом із підтверджуючими документами, які додані до заяви.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області направити до Державної фіскальної служби України, висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017 по справі № 822/2690/17 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 - без змін.

Постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 в адміністративній справі № 822/2690/17 набрала законної сили 14.11.2017.

Виконуючи постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 у справі № 822/2690/17 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017 по справі № 822/2690/17, Головне управління ДФС України сформувало, а ДФС України затвердило висновок від 07.12.2017 про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 203000,00 грн., з врахуванням відсотку втрати працездатності.

Вищевказане підтверджується висновком про призначення підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції від 07.12.2017 та платіжними дорученнями № 1540 від 08.08.2018 на суму 203000,00 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачами невірно сформовано та затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції від 07.12.2017 з врахуванням відсотку втрати працездатності зазначеного у довідці МСЕК, звернувся з даним позовом до суду.

ІV. ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На момент подання заяви (рапорту) про виплату грошової допомоги, у зв'язку з установленням інвалідності, діяв Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Згідно підпункту 2 пункту 3 вказаного Порядку грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Тобто, як у Законі так і в Порядку, чітко зазначений розмір виплати - в 200- кратному розмірі прожиткового мінімуму у разі встановлення другої групи інвалідності, про що Хмельницький окружний адміністративний суд зазначив у постанові від 22.11.2016 по справі № 822/455/16, яка набрала законної сили 26.01.2017.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто та обставина, що позивач має право на отримання грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи, доказування не потребує.

Суд зазначає, що норма частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" імперативно вказує на розмір необхідної до виплати допомоги.

Зазначення у ній "залежно від ступеня втрати працездатності" жодним чином не впливає на визначення розміру такої допомоги від інших обставин, крім власне, встановлення певної групи інвалідності.

Відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісія ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України 05.06.2012 року за № 420, ступінь втрати професійного працездатності встановлюється: при І групі інвалідності - не вище 100%, при ІІ групі - не вище 85%, при ІІІ групі інвалідності - не вище 65 %.

Таким чином, у разі ймовірного застосування відсотку ступеня втрати працездатності, як зазначають відповідачі у відзивах, у разі встановлення особі ІІ групи інвалідності, вона взагалі не претендували б на визначений законом розмір допомоги - 200-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Відтак суд робить висновок, що стаття 23 Закону України "Про міліцію" вказує, що грошова допомога надається залежно від ступеня втрати працездатності та в подальшому конкретизує, що розмір такої допомоги залежить саме від встановлення інвалідності певної групи.

Ступінь втрати працездатності установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав позивач до ушкодження здоров'я.

МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги, відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 05.06.2012 року № 420, тобто ступінь втрати працездатності впливає лише на встановлення групи інвалідності органами медико-соціальної експертної комісії, а не органами Державної фіскальної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги з встановленням відповідної групи інвалідності.

У резолютивній частині постанови Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 822/2690/17 від 10.10.2017 відповідачів зобов'язано здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Таким чином, постанова не містить кількох варіантів тлумачення, при цьому у разі, якщо призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, необхідно було б здійснити з врахуванням показника ступеня втрати працездатності позивача (відповідного коригування), про це було б обов'язково вказано у рішенні суду.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач - Головне управління державної фіскальної служби України при формуванні, а відповідач - ДФС України при затвердженні висновку про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності діяли протиправно, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності, підлягають задоволенню.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позовна вимога щодо зобов'язання Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області надіслати висновок, виходячи із 200 - кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та зобов'язати Державну фіскальну службу України затвердити висновок є похідною від першої вимоги та підлягає задоволенню, оскільки рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності є протиправним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано протиправність рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю з зобов'язанням Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області надіслати висновок, виходячи із 200 - кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та зобов'язанням Державної фіскальної служби України затвердити висновок..

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності.

Зобов'язати Головне управління державної фіскальної служби у Хмельницькій області надіслати висновок виходячи з 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, та зобов'язати Державну фіскальну службу затвердити висновок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, Київ 53, 04053 , код ЄДРПОУ - 39292197) Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап