Справа № 145/1757/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 145/1757/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурчак А.Г.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

09 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року (судове рішення ухвалене 18 липня 2018 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту судового рішення 27 липня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення при Тиврівській РДА, Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про зобов'язання поновити дію розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької облдержадміністрації від 18.11.2014, визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

визнати дії відповідачів - Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації - щодо ненарахування і невиплати йому компенсації на транспортне обслуговування відповідно до розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 18.11.2014 р. - протиправними;

визнати дії відповідача - Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації - щодо припинення виплати компенсації на транспортне обслуговування відповідно до розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 18.11.2014 р. протиправними;

зобов'язати Департамент молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації поновити дію розпорядження від 18.11.2014 р. про призначення йому компенсації на транспортне обслуговування з 11.10.2014 р.;

зобов'язати відповідача - управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації нарахувати і виплатити йому не нараховану і невиплачену компенсацію на транспортне обслуговування відповідно до розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 18.11.2014 р. у сумі 17 502 (сімнадцять тисяч п'ятсот дві) грн. 94 коп.;

стягнути з відповідачів - Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації на його користь моральну шкоду в розмірі ненарахованої і невиплаченої йому компенсації на транспортне обслуговування, тобто в розмірі 17 502 (сімнадцять тисяч п'ятсот дві) грн. 94 коп.;

зобов'язати відповідачів у подальшому виконувати розпорядження молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 18.11.2014 р. відповідно до постанови КМУ від 19.07.2006 р. № 999 "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" (зі змінами та доповненнями), постанови КМУ від 14.02.2007 р. № 228 "Про порядок виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування" (зі змінами та доповненнями);

рішення суду допустити до негайного виконання відповідно до ст.371 КАС України.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров'я організму, функціонування системи підтримання інвалідами фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України від 06 жовтня 2005 року № 2961-ІV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні».

За частиною шостою статті 28 цього Закону порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 "Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування" затвердженого Постановою КМУ № 228 від 14.02.2007 року, встановлено два види компенсацій, компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Відповідно до п.8 зазначеного Порядку компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів призначаються інвалідам, які мають право на забезпечення автомобілем, але не одержали його і користуються автомобілем, придбаним за власні кошти.

Відповідно до п.14 Порядку, компенсація на транспортне обслуговування призначається інвалідам, які перебувають на обліку для безоплатного або пільгового забезпечення автомобілями, а після отримання автомобілів, виплата компенсації на транспортне обслуговування припиняється і виплачуються компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів. У період, за який виплачена компенсація на транспортне обслуговування, переплачена сума враховується в подальшому під час виплати компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів. Компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 січня 2014 року позивач звернувся до управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації щодо забезпечення його автомобілем як особи, що має інвалідність 2 групи.

До заяви позивач надав довідку МСЕК про його придатність до керування автомобілем та довідку ВРЕВ (а.с.21) щодо відсутності транспортного засобу в його особистому користуванні. У заяві позивач зазначив, що не має у власності автомобіля, чим надав неправдиву інформацію до УПСЗН.

Надані позивачем зазначені документи управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації надіслало до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької облдержадміністрації про видачу вперше автомобіля інваліду ОСОБА_2, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями».

18 листопада 2014 року Департаментом соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА, на підставі поданих позивачем документів, видано розпорядження на компенсацію витрат на транспортне обслуговування інваліда ОСОБА_2, як особи, що перебуває на обліку для безоплатного забезпечення автомобілем.

Однак, другий примірник цього розпорядженняне було надіслано до структурного підрозділу РДА - управління праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА, тому у зв'язку із цим розпорядження не виконувалось. Вказане розпорядження надійшло до виконання управлінню праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА лише 14.04.2017 року.

14.04.2017 року позивач знову звернувся до УПСЗН із заявою про нарахування йому компенсації на транспортне обслуговування (а.с. 23).

На виконання вище вказаного розпорядження Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА управління праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА 01.08.2017 року відповідно до вимог абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» звернулося до регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області щодо надання інформації про наявність у позивача ОСОБА_2 у користуванні автомобіля.

Від регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області 01.09.2017 року на адресу УПСЗН надійшла інформація (а.с.26, 27), яка підтверджує, що у користуванні ОСОБА_2 є зареєстрований транспортний засіб в 1991 році - легковий автомобіль ЗАЗ 1102, що свідчить про, те що позивач, при подачі заяви про забезпечення його автомобілем, приховав інформацію про наявність у нього автомобіля.

Про наявність у ОСОБА_2 автомобіля управління праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА повідомило Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА, після чого Департаментом соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА було відкликано розпорядження від 18.11.2014 року про виплату грошової компенсації на транспортне обслуговування особі з інвалідністю ОСОБА_2, оскільки відсутня підстава для виплати такої компенсації.

Управління праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА 23 жовтня 2017 року листом № 01-ц/2692 повідомило позивача про те, що згідно п.9 Постанови затвердженої Кабінетом Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» він має право на одержання компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування наявного у нього автомобіля.

Однак колегія суддів зазначає, що із письмовою заявою про виплату грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля до управління праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА ОСОБА_2 станом на момент розгляду справи у суді першої інстанції не звертався, тому відповідна компенсація не виплачувалась.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації як виконавець розпоряджень по проведенню компенсації витрат на транспортне

обслуговування інвалідів відмовляючи ОСОБА_2 у виплаті компенсації діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 листопада 2018 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.