Справа № 815/1370/18
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1370/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соколенко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 30 січня 2018 року №12 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов'язати Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу періоди роботи на посаді водія автопарку: 1982 рік; 1984 рік; 1988 рік; 1991-1995 роки, а також призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 02 січня 2018 року.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали отримано позивачем 10.04.2018 року.

18 квітня 2018 року за вх. №ЕП/2142/18 засобами електронної пошти до суду надійшла заява позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху разом із додатками.

20 квітня 2018 року за вх. № 10904/18 засобами поштового зв'язку від позивача до суду надійшов оригінал вищевказаної заяви на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, в тому числі, разом із:

- заявою від 13.04.2018 року про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (з копією для відповідача), в якій позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов'язати Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу період роботи на посаді водія автопарку: 1982 рік; 1984 рік; 1988 рік; 1991-1995 роки, а також призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 02.01.2018 року.

Ухвалою суду від 23.04.2018 року судом продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 10.05.2018 року, оскільки ОСОБА_1 на виконання ухвали було надано позовну заяву (уточнену) із іншим викладом змісту однієї із позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка, в свою чергу, не узгоджується із приписами ст. 5 КАС України.

Копію даної ухвали отримано позивачем 25.05.2018 року.

10 травня 2018 року за вх. №ЕП/2573/18 засобами електронної пошти від позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 23.04.2018 року разом із позовною заявою ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (з копією для відповідача) від 08.05.2018 року, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 30.01.2018 року №12 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов'язати Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу період роботи на посаді водія автопарку: з 01.01.1982 по 31.12.1982 року, з 01.01.1984 по 31.12.1984 року, з 01.01.1988 по 31.12.1988 року, з 01.01.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1993 року по 31.12.1993 року, з 01.01.1994 року по 31.12.1994 року, з 01.01.1995 по 31.12.1995 року;

- зобов'язати Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 02.01.2018 року.

А також, позивачем відповідними засобами електронної пошти направлено клопотання про витребування доказів та фіскальний чек від 10.05.2018 року про направлення до суду відповідних документів із штриховим кодовим ідентифікатором "845".

Оскільки станом на 15.05.2018 року до суду не надійшов уточнений позов позивача в оригіналі разом із додатками із копією для відповідача, ухвалою суду від 15.05.2018 року судом продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви до 24.05.2018 року.

16 травня 2018 року за вх. №13668/18 від позивача засобами поштового зв'язку надійшов оригінал вищевказаної заяви на виконання ухвали суду від 23.04.2018 року разом із позовною заявою ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (з копією для відповідача) від 08.05.2018 року.

В обґрунтування уточнених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що в січні 2018 року він звернувся до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та за результатами розгляду його заяви, відповідачем прийнято рішення № 12 від 30 січня 2018 про відмову в призначенні пенсії за віком. Як вказує позивач, відмова мотивована тим, що його загальний трудовий стаж становить 18 років 6 місяців 2 дні, тоді як відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 25 років.

В уточненій позовній заяві позивач зазначає, що на його думку, відмова Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є такою, що порушує його права та законні інтереси, з огляду наступне.

Як вказує позивач, у 1973 році він був прийнятий в колгосп ім. Леніна с. Загнітків Кодимського району водієм у автопарк, що підтверджується записами в його трудовій книжці. Колгосп ім. Леніна в подальшому був перейменований в Колективне сільськогосподарське підприємство «Загнітківське» та в Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій».

Також, як вказує позивач, його трудова книжка містить необхідні відомості про роботу в колгоспі з 1973 по 2005 роки, що підтверджується також даними архівної довідки №412, виданої відділом об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району 11.11.2017 року.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не взято до уваги дані його трудової книжки та не зараховано до страхового стажу ці періоди роботи, зважаючи на дату її заповнення - « 30.12.2000 року». Як вказує позивач, страховий стаж зараховано на підставі довідки № 412, виданої відділом об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району 11.11.2017 р. та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. З цієї ж довідки вбачається, що за 1982 та 1984 роки відсутні дані про стаж позивача, оскільки по автопарку передана на зберігання тільки книга №1, а за 1988, 1991-1995 роки в страхових книгах вирвані листки з даними позивача.

Позивач зазначає, що його трудова книжка заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58.

На думку позивача, відсутність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку він займав у той чи інший період роботи у підприємстві, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком. Як вказує позивач, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, - не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Окрім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що громадянин ОСОБА_2 у своїй заяві підтверджує, що з 01.01.1969 року працював водієм у автопарку колгоспу ім. Леніна, колективному сільськогосподарському підприємстві "Загнітківське" та сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю "Обрій" і вказує, що разом з ним водієм працював позивач, в тому числі у 1982, 1984, 1988, 1991-1995 та 2000 роках. Вказані обставини також підтвердив у своїй заяві ОСОБА_3, що підтверджується копією його трудової книжки.

Зважаючи на вищевикладене та посилаючись на положення ст.26, п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 1, 3, 18, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, постанову Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників", позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.05.2018 року судом:

- прийнято до розгляду позовну заяву (уточнену від 08.05.2018 року) ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою;

- вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін;

- встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 25.05.2018 року судом витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані судом докази у строк до 18.06.2018 року.

13 червня 2018 року за вх. №16700/18 через канцелярію суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов лист на виконання ухвали від 25.05.2018 року разом із матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позову з додатками та копію уточненого позову отримано відповідачем засобами поштового зв'язку 14.06.2018 року.

21 червня 2018 року за вх.№17633/18 засобами поштового зв'язку від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із листом Відділу об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області від 14.08.2017 року №22, довідкою про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами №5777 від 16.05.2018 року на запит від 27.04.2018 року №3089/04 та доказами направлення копії відзиву із додатками на адресу позивача.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви від 22.12.2017 року №808 звернувся до Управління за призначенням пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно наданих позивачем документів: трудова книжка НОМЕР_3, дата заповнення - 30.12.2000 року, військовий квиток, архівна довідка про стаж роботи в колгоспі ім. Леніна, КСП «Загнітківське» та СТОВ «Обрій» с. Загнітків Колимського району Одеської області від 11.11.2017 року № 412 та індивідуальних даних, загальний стаж складає 18 років 6 місяців 2 дні. Як вказує відповідач, початок роботи позивача в колгоспі ім. Леніна - 07.07.1973 року, проте трудова книжка заповнена 30.12.2000 року.

Окрім того, як стверджує відповідач у відзиві на позовну заяву, в трудовій книжці позивача не зазначено, що це «Дублікат», сам бланк нового зразка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно довідки № 22 від 14.08.2017 відділу об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області документи особового складу (книги нарахування заробітної плати за 1941-2007 роки та стажові книги за 1944-2007 роки) колгоспу ім. Леніна, КСП «Загнітківське» та СТОВ «Обрій» с. Загнітків Кодимського району Одеської області були передані до відділу об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області актом №8 від 24.06.2008 року в кількості 637 справ та актом №2 від 20.02.2009 року в кількості 1562 справи. Таким чином, Загнітківська сільська рада Кодимського району Одеської області не являється зберігачем архівних документів колгоспу ім.Леніна, КСП «Загнітківське» та СТОВ «Обрій» відповідно, не має повноважень надавати будь-які довідки, які стосуються стажу.

Відповідач зазначає, що 11.11.2017 року за № 412 відділом об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області позивачу надана архівна довідка про стаж роботи в колгоспі ім. Леніна, КСП «Загнітківське» та СТОВ «Обрій» с. Загнітків Кодимського району Одеської області, в якій не виявлено ким працював ОСОБА_1 в 1974, 1982, 1988, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 2000 роках та, відповідно, в цих роках не виявлено кількість відпрацьованих людиноднів за рік. Довідку відправлено 27.04.2018 року за № 3089/04 на перевірку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та в ході перевірки встановлено, що дані довідки від 11.11.2017 № 412 відповідають первинним документам. Таким чином, як стверджує відповідач, загальний стаж позивача складає 18 років 6 місяців 2 дні.

Зважаючи на вищевикладене та посилаючись на положення ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників», затверджену наказом Міністерства праці України N 58 від 29.07.1993 року, Постанову Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, відповідач вказує, що Управління не погоджується з адміністративним позовом та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Оскільки для вирішення даної адміністративної справи існувала необхідність в отриманні у відповідача додаткових доказів для повного та всебічного розгляду справи, ухвалою суду від 20.07.2018 року судом вирішено:

- проводити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії в порядку загального позовного провадження;

- зобов'язано Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області у строк до 13.08.2018 року надати до суду: детальний розрахунок стажу ОСОБА_1 із зазначенням нормативного обґрунтування зарахування відповідних періодів до стажу; запит від 27.04.2018 року №3089/04, на підставі якого складена довідка про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами №5777 від 16.05.2018 року; нормативне обґрунтування не врахування до трудового стажу ОСОБА_1 інформації про вироблені ОСОБА_1 виходи, що відображені в довідці №02-16/321 від 28.08.2017 року, яка видана Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області; належним чином засвідчені копії листа Відділу об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району від 14.08.2017 року №22 та довідки про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами №5777 від 16.05.2018 року;

- призначено підготовче засідання на 13.08.2018 року о 12:20 год.

Вказаною ухвалою судом також роз'яснено, що розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі, зважаючи на що, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали (у разі необхідності його подання).

07 серпня 2018 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов лист про надання інформації (т.1 а.с.145-146) разом із:

- довідкою про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами №5777 від 16.05.2018 року;

- протоколом №808 від 07.06.2018 року;

- розрахунком стажу ОСОБА_1;

- копією листа Відділу об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району від 14.08.2017 року №22;

- копією запиту від 27.04.2018 року №3089/04.

Так, у вказаному листі, який надано відповідачем на виконання ухвали суду від 20.07.2018 року Балтським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області, зокрема, зазначено, що стаж роботи в пенсійній справі враховано не по трудовій книжці, а по стажовій довідці, оскільки дата заповнення трудової книжки - 30.12.2000 року, а початок роботи 07.07.1973 року, в трудовій книжці не зазначено, що це є «Дублікат», підпис голови колгоспу ОСОБА_4 та голови СТОВ ОСОБА_5 - не достовірні, бланк трудової книжки нового зразка є переписаним.

Інформація, що відображена в довідці №02-16/321 від 28.08.2017 року, яка видана Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області не врахована до трудового стажу в зв'язку з тим, що згідно з роз'ясненнями ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», документами, на підставі яких проводиться зарахування стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року є: трудова книжка, архівні довідки із зазначенням кількості встановлених і відпрацьованих (або лише відпрацьованих) трудоднів.

Ухвалою суду від 13.08.2018 року, яка прийнята без виходу до нарадчої кімнати та яку занесено до протоколу судового засідання, судом повторно зобов'язано Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області надати до суду:

- детальний розрахунок стажу ОСОБА_1 із зазначенням нормативного обґрунтування зарахування відповідних періодів до стажу роботи;

- нормативне обґрунтування не врахування до трудового стажу ОСОБА_1 інформації про вироблені ОСОБА_1 виходи, що відображені в довідці №02-16/321 від 28.08.2017 року, яка видана Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області.

Водночас, у підготовчому судовому засіданні 13.08.2018 року судом з'ясовано, що у відповідача, станом на 13.08.2018 року не сплинув строк для подання відзиву на позовну заяву, який було встановлено ухвалою суду від 20.07.2018 року, а також, судом встановлено сторонам строки для подання інших заяв по суті справи.

Зважаючи на те, що з метою повного та всебічного з'ясування обставин у справі існувала необхідність в отриманні від відповідача додаткових доказів, оскільки станом на 13.08.2018 року у відповідача не сплинув строк для подання відзиву на позовну заяву та судом встановлено строки для подання відповіді на відзив та заперечень, беручи до уваги час перебування головуючого судді у справі у відпустці, а також враховуючи положення ч.4 ст.173 КАС України, для виконання завдань підготовчого провадження, ухвалою суду від 13.08.2018 року судом продовжено шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі № 815/1370/18 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі на 26 вересня 2018 року об 11 год. 30 хв.

03 вересня 2018 року за вх. №25710/18 засобами поштового зв'язку від представника відповідача до суду надійшов лист на виконання ухвали від 13.08.2018 року.

Ухвалою суду від 26.09.2018 року судом закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії та призначено справу №815/1370/18 до судового розгляду по суті на 16 жовтня 2018 року о 12 год. 45 хв.

У судове засідання 16.10.2018 року сторони не з'явились, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи сторони повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому від позивача 17.09.2018 року за вх. №27191/18 через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а від представника відповідача 25.08.2018 року за вх. №25099/ засобами поштового зв'язку надійшла заява про розгляд справи без участі Управління.

Таким чином, зважаючи на клопотання позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також відсутність перешкод для розгляду справи за відсутності учасників справи, судом вирішено проводити розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження відповідно до ч.3 ст.194 КАС України та ч.9 ст.205 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно з ч.4 ст.243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, останнім днем строку для розгляду даної справи, та відповідно, прийняття судового рішення є 15.11.2018 року.

Зважаючи на викладене, враховуючи наведені приписи КАС України, суд розглядав дану справу у межах строку, визначеного для її розгляду із прийняттям рішення 15.11.2018 року.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідача на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються заяви по суті справи, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Позивач - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 10.07.1978 року зареєстрований в с.Загнітків, Кодимський район, Одеська область (т.1 а.с.12-13).

Відповідно до записів з трудової книжки НОМЕР_3 (дата заповнення 30.12.2000 року) ОСОБА_1 (т.1 а.с.103-106), вбачається, що позивач - ОСОБА_1:

- 01.07.1973 року на підставі рішення №7 від 01.07.1973 року прийнятий на роботу в кооператив ім. Леніна в рільничу бригаду різноробочим (запис №1);

- з 01.05.1976 року по 22.05.1978 року проходив службу в Радянській армії, про що на підставі військового квитка НОМЕР_4 зроблено запис №2;

- 01.06.1978 року на підставі рішення №6 від 01.06.1978 року після закінчення служби прийнятий в автопарк водієм (запис №3);

- 10.01.1993 року на підставі наказу №1 від 10.01.1993 року звільнений з колгоспу ім. Леніна у зв'язку із переведенням на інше підприємство згідно з п.5 ст.36 КЗпП України (запис №4);

- 11.01.1993 року на підставі наказу №1 від 11.01.1993 року прийнятий на роботу в КСП «Загнітківське» згідно переводу і зарахований в автопарк водієм (запис №5);

- 04.02.2000 року на підставі рішення №4 від 04.02.2000 року звільнений з КСП «Загнітківське» згідно переводу відповідно до ст.36 КЗпП України (запис №6);

- ОСОБА_1 на підставі наказу №2 від 05.02.2000 року прийнятий на роботу в ТОВ «Обрій» згідно переводу і зарахований в автопарк водієм (запис №7);

- 18.01.2006 року на підставі наказу №6 від 17.01.2006 року звільнений з ТОВ «Обрій» за згодою двох сторін відповідно до ст. 36 КЗпП України (запис №8);

- з 25.01.2006 року по 20.01.2007 року перебував на обліку в Кодимському районному центрі зайнятості (запис №9, запис №10).

З наданої до суду копії військового білету НОМЕР_4, на підставі якого було зроблено запис №2 у трудовій книжці позивача, вбачається, що основною спеціальністю ОСОБА_1 є механік-водій автокранів, тракторист (т.1 а.с.107).

Як вбачається з копії трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 30.12.2000 року записи №1-№8 здійснені ТОВ «Обрій», про що свідчить відповідна печатка навпроти кожного з цих записів.

При цьому з наданого до суду листа №5 від 20.11.2011 року архівного відділу Кодимської районної державної адміністрації Одеської області з архівним витягом з протоколу загальних зборів членів колгоспу ім.Леніна Кодимського району Одеської області від 20.02.1993 року №1 та архівним витягом з протоколу загальних зборів членів КСП «Загнітківське» Кодимського району Одеської області від 09.02.2000 року №1 (т.1 а.с.114), судом встановлено, що:

- на підставі протоколу загальних зборів членів колгоспу ім.Леніна Кодимського району Одеської області №1 від 20.02.1993 року колгосп ім.Леніна реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Загнітівське». При цьому, про створення колективного сільськогосподарського виробництва інформував голова колгоспу ОСОБА_4;

- на підставі протоколу загальних зборів членів КСП Загнітівське» №1 від 09.02.2000 року за пропозицією ОСОБА_6 реорганізовано КСП «Загнітівське» шляхом перетворення в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій».

Таким чином, записи у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 (дата заповнення 30.12.2000 року) про періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна та КСП «Загнітківське» здійснено правонаступником вказаних осіб, а саме ТОВ «Обрій».

При цьому, у довідках від 28.08.2017 року №02-16/321 та від 05.03.2018 року №02-16/4449 (т.1 а.с.17, 109), виданих виконавчим комітетом Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, зокрема, зазначено, що згідно майнової книги за колгоспними номерами 126-186 значиться відмітка про те, що водієм ОСОБА_1, колгоспний номер 186 в: 1973 році вироблено виходів - 46; 1974 році вироблено виходів - 60; 1976 році вироблено виходів - 123; 1978 році вироблено виходів - 151; 1979 році вироблено виходів - 253; 1980 році вироблено виходів - 290; 1981 році вироблено виходів - 224; 1982 році вироблено виходів - 265; 1983 році вироблено виходів - 271; 1984 році вироблено виходів - 259; 1985 році вироблено виходів - 293; 1986 році вироблено виходів - 277; 1987 році вироблено виходів - 298; 1988 році вироблено виходів - 299; 1989 році вироблено виходів - 316; 1990 році вироблено виходів - 295; 1991 році вироблено виходів - 203; 1992 році вироблено виходів - 334; 1993 році вироблено виходів - 164; 1994 році вироблено виходів - 154; 1995 році вироблено виходів - 165; 1996 році вироблено виходів - 171; 1997 році вироблено виходів - 210; 1998 році вироблено виходів - 160; 1999 році вироблено виходів - 130.

До вказаних довідок додано копію колгоспної книги №186, дані якої співпадають з даними, які вказані у кожній довідці (т.1 а.с.18, 111).

Водночас, у трудовій книжці позивача (дата заповнення 30.12.2000 року) також вказані дані щодо днів, які позивач відробив у відповідному році та зазначено встановлений мінімум виходів на рік (т.1 а.с.105-106).

З архівної довідки №102 від 17.03.2015 року, складеної відділом з питань трудового архіву Кодимської районної ради Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 виплачувалась заробітна плата в колгоспі ім.Леніна (КСП «Загнітківське», СТОВ «Обрій») у період з липня 1978 року по грудень 1981 року (т.1 а.с.111).

Разом з цим, з архівної довідки №101 від 17.03.2015 року, складеної відділом з питань трудового архіву Кодимської районної ради Одеської області (т.1 а.с.16) та з архівної довідки №412 від 11.11.2017 року, виданої відділом об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області про стаж роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна (КСП «Загнітківське», СТОВ «Обрій»)(т.1 а.с.108) вбачається, що ОСОБА_1: у 1973 році відпрацював 46 людино-днів за рік; у 1974 не виявлено відпрацьованих людино-днів; у 1976 році відпрацював на посаді «тракторист бриг.» 123 людино-днів за рік; у 1978 році відпрацював 151 людино-днів за рік; у 1979 році відпрацював 253 людино-днів за рік; у 1980 році відпрацював 230 людино-днів за рік; у 1981 році відпрацював 224 людино-днів за рік; у 1982 році не виявлено відпрацьованих людино-днів; у 1983 році відпрацював 271 людино-днів за рік в автопарку; у 1984 році не виявлено відпрацьованих людино-днів; у 1985 році відпрацював 293 людино-днів за рік в автопарку; у 1986 році відпрацював 277 людино-днів за рік; у 1987 році відпрацював 320 людино-днів за рік; у 1988 році не виявлено відпрацьованих людино-днів; у 1989 році відпрацював 316 людино-днів за рік в автопарку; у 1990 році відпрацював 295 людино-днів за рік в автопарку; у 1991-1995 роках - не виявлено відпрацьованих людино-днів; у 1996 році відпрацював 171 людино-днів за рік в автопарку; 1997 році відпрацював 210 людино-днів за рік в автопарку; у 1998 році відпрацював 160 людино-днів за рік в автопарку; у 1999 році відпрацював 130 людино-днів за рік в автопарку; у 2000 році не виявлено відпрацьованих людино-днів; у 2001 році відпрацював в автопарку 113 людино-днів за рік в автопарку; у 2002 році відпрацював 121 людино-днів за рік в автопарку; у 2003 році відпрацював 108 людино-днів за рік в автопарку; у 2004 році відпрацював 67 людино-днів за рік в автопарку; у 2005 році відпрацював 12 людино-днів за рік в автопарку.

Також, у вказаних архівних довідках повідомлено, що за 1982-1984 роки в архів здана по автопарку тільки книга №1, а за 1988, 1991-1995 роки вирвані листки.

Судом встановлено, що вищевказані довідки видані на підставі: фонду №32-Т, опису №1-О, од.зб.№1112, 1265, 1396, 1455, 1575, 1571, 1674, 1764, 1811, 1838, 1856, 1875, 1903, 2003, 2020, 2038, 2052, 2078, 2092, 2105, 2118, 2131.

Окрім того, з наявної в матеріалах справи довідки №22 від 14.08.2017 року судом встановлено, що документи з особового складу (книги нарахування заробітної плати за 1941-2007 роки та стажові книги за 1944-2007 р.р.) колгоспу ім.Леніна, КСП «Загнітківське» та СТОВ «Обрій» с.Загнітків Кодимського району Одеської області були передані Відділу об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області за актом №8 від 24.06.2008 року в кількості 637 справ та актом №2 від 20.02.2009 року в кількості 1562 справи (т.1 а.с.113, 122, 151).

Судом встановлено, що 22 грудня 2017 року позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком (т.1 а.с.95).

Згідно розписки-повідомлення, складеного Балтським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області вказану заяву (т.1 а.с.97) прийнято відповідачем 22.12.2017 року, зареєстровано за №808 та до неї позивачем додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документ про місце проживання (реєстрацію); НОМЕР_2; трудову книжку №412; військовий квиток №3212222; довідку про заробітку плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року №102; заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк); фотокартку.

11 січня 2018 року позивач подав до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області заяву, яка зареєстрована 11.01.2018 року за вх. №181/03, в якій повідомив, що інші додаткові документи для призначення пенсії надати неможливо через їх відсутність (т.1 а.с.96).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем прийнято рішення №12 від 30.01.2018 року «Про відмову у призначенні пенсії» (т.1 а.с.15, 92).

Як зазначено у вказаному рішенні, за наданими документами: трудовою книжкою НОМЕР_3 (дата заповнення 30.12.2000 р), військовим квитком НО № 3212222, архівною довідкою № 412 від 11.11.2017 року, виданою відділом об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району, індивідуальними даними про застраховану особу, загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 18 років 6 місяців 2 дні. Виходячи із зазначеного вище, Балтським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки недостатньо страхового стажу.

Водночас, у рішенні зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 набуде право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років, з 02.01.2021 року, відповідно до частини другої статті 26 Закону №1058-ІV, а також вказано, що позивач має право на призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату» № 1098 від 27.12.2017 року.

Також, у вказаному рішенні зазначено, що у відповідності із ст.105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застраховані особи та члени їх сімей мають право на оскарження дії (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Згідно протоколу №8080 від 05.02.2018 року загальний стаж позивача склав 18 років 6 місяці 2 дні (т.1 а.с.93), з яких:

- робота в колгоспі з 1966 року - 2 роки;

- військова служба - 2 роки 10 місяців;

- страховий стаж з 01.07.2000 року - 4 роки 9 місяців 7 днів;

- загальний стаж після 2004 року - 1 рік 3 місяці 7 днів.

Згідно розрахунку стажу до вказаного протоколу, який міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.94), відповідачем не враховані, зокрема, наступні періоди роботи ОСОБА_1:

- з 01.01.1982 року по 31.12.1982 року;

- з 01.01.1984 року по 31.12.1984 року;

- з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року;

- з 01.01.1991 року по 31.12.1991 року;

- з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року;

- з 01.01.1993 року по 31.12.1993 року;

- з 01.01.1994 року по 31.12.1994 року;

- з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року.

27 квітня 2018 року відповідачем складено запит №3089/0 на проведення зустрічної перевірки документів для оформлення пенсії, зокрема щодо ОСОБА_1 (т.1 а.с.152).

16 травня 2018 року на вищевказаний запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, складено довідку №57777 про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами (т.1 а.с.115-116, 123-124, 147-148), в якій міститься висновок про те, що в ході перевірки встановлено, що довідка №412 від 11.11.2017 року відповідає первинним документам.

Згідно протоколу №808 від 07.06.2018 року загальний стаж позивача склав вже 23 роки 4 місяців 12 днів (т.1 а.с.149), з яких:

- робота в колгоспі з 1966 року - 2 роки;

- військова служба - 2 роки 10 місяців;

- страховий стаж з 01.07.2000 року - 4 роки 9 місяців 7 днів;

- загальний стаж після 2004 року - 1 рік 3 місяці 7 днів.

Згідно розрахунку стажу до вказаного протоколу, який міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.150), відповідачем залишились не врахованими наступні періоди роботи ОСОБА_1, які позивач просить суд зарахувати до його стажу, а саме:

- з 01.01.1982 по 31.12.1982 року;

- з 01.01.1984 по 31.12.1984 року;

- з 01.01.1988 по 31.12.1988 року;

- з 01.01.1991 по 31.12.1991 року;

- з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року.

В свою чергу, вважаючи рішення Великомихайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 30.01.2018 року № 12 "Про відмову у призначенні пенсії" протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Як вбачається зі спірного рішення, фактичною підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є не зарахування до страхового стажу період роботи на посаді водія автопарку: з 01.01.1982 по 31.12.1982 року, з 01.01.1984 по 31.12.1984 року, з 01.01.1988 по 31.12.1988 року, з 01.01.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1993 року по 31.12.1993 року, з 01.01.1994 року по 31.12.1994 року, з 01.01.1995 по 31.12.1995 року.

Водночас, як вже встановлено судом, згідно розрахунку стажу до протоколу №808 від 07.06.2018 року, який здійснено відповідачем, загальний стаж позивача складає 23 роки 4 місяці 12 днів (т.1 а.с.150), та зокрема, за період з 11.01.1993 по 30.06.2000 року стаж позивача складає 7 років 5 місяців 21 день.

Отже, після прийняття спірного рішення, яке оскаржується позивачем, відповідачем було здійснено новий розрахунок стажу позивача, та враховані до стажу позивача, зокрема, періоди його роботи: з 11.01.1993 року по 31.12.1993 року, з 01.01.1994 року по 31.12.1994 року, з 01.01.1995 по 31.12.1995 року, які, в тому числі, позивач просив суд зобов'язати Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати йому до стажу роботи на посаді водія автопарку.

Отже, спірними (невключеними до стажу роботи) періодами, щодо яких позивач просить суд зобов'язати Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати йому до стажу роботи на посаді водія автопарку залишились: з 01.01.1982 по 31.12.1982 року, з 01.01.1984 по 31.12.1984 року, з 01.01.1988 по 31.12.1988 року, з 01.01.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1993 року по 10.01.1993 року.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано, зокрема, але не виключно, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про пенсійне забезпечення" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 N252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412), (надалі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я по батькові, дата народження освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно до п.2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виробляються арабськими цифрами (число і місяць двохзначними). Наприклад, якщо працівник прийнятий на роботу 5 січня 1984 р в графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938р.) записується: "1984.05.01", в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р .; "05.01.1984". Записи робляться акуратно, пір'яною чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції №162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, "Звільнений за згодою сторін", п.1 ст.29 КЗпП РСФСР".

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 N 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується.

Згідно п.2.1 Інструкції №58 трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

До трудової книжки вносяться: - відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; - відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; - відомості про нагородження і заохочення: про нагородження

державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; - відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно до п.2.3, п.2.4 Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.14, п.2.15 Інструкції №58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктами 2.26, 2.27 Інструкції №58 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Наприклад, "Звільнений в зв'язку з прогулом без поважних причин, п.4 ст.40 КЗпП України".

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідно до п. 5.1 Інструкції №58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов'язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Згідно з п.5.2 Інструкції №58 дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Пунктом 5.3 Інструкції №58 визначено, що якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис. Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Під час розгляду справи судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3, яка видана 30.12.2000 року та встановлено, що трудова книжка позивача містить записи щодо його роботи (прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення) у вищевказані (спірні) періоди на вищезазначених підприємствах, із зазначенням підстав для внесення даних записів (відповідні накази) та із проставленням штампів та печаток підприємства СТОВ «Обрій», яке, в свою чергу є правонаступником (реорганізованих, перетворених) КСП «Загнітівське» та колгосп ім.Леніна, де й працював позивач.

Таким чином, записи у трудовій книжці НОМЕР_3 (дата заповнення 30.12.2000 року) про періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна та КСП «Загнітківське» здійснено правонаступником вказаних осіб, а саме ТОВ «Обрій», в якому позивач також працював.

Як вбачається з наданих письмових пояснень відповідача, підставою для відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до трудового стажу при призначенні пенсії за віком періодів роботи на посаді водія автопарку, які залишились не включеними до стажу роботи позивача: з 01.01.1982 по 31.12.1982 року, з 01.01.1984 по 31.12.1984 року, з 01.01.1988 по 31.12.1988 року, з 01.01.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1993 року по 10.01.1993 року, слугувало, зокрема, те, що трудова книжка позивача заповнена 30.12.2000 року, однак, у ній відсутня відмітка «дублікат».

Суд критично оцінює такі твердження пенсійного органу, як підставу для відмову у призначенні позивачу пенсії, оскільки, по-перше, вказана обставина не була зазначена у спірному рішенні, а по-друге, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 не передбачає наслідків для особи щодо якої вона складена, порушення порядку ведення трудової книжки.

Крім того, відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб'єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.1993 р. № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п.1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу за додатком №5, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Положеннями ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вже встановлено судом відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 30.12.2000 року, ОСОБА_1, зокрема, у періоди:

- 01.06.1978 року на підставі рішення №6 від 01.06.1978 року після закінчення служби прийнятий в автопарк водієм (запис №3);

- 10.01.1993 року на підставі наказу №1 від 10.01.1993 року звільнений з колгоспу ім. Леніна у зв'язку із переведенням на інше підприємство згідно з п.5 ст.36 КЗпП України (запис №4);

- 11.01.1993 року на підставі наказу №1 від 11.01.1993 року прийнятий на роботу в КСП «Загнітківське» згідно переводу і зарахований в автопарк водієм (запис №5);

- 04.02.2000 року на підставі рішення №4 від 04.02.2000 року звільнений з КСП «Загнітківське» згідно переводу відповідно до ст.36 КЗпП України (запис №6).

Вказані вище спірні періоди роботи позивача, які не зараховані до його стажу, а саме: з 01.01.1982 по 31.12.1982 року, з 01.01.1984 по 31.12.1984 року, з 01.01.1988 по 31.12.1988 року, з 01.01.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1993 року по 10.01.1993 року входять до вищезазначених у трудовій книжці періодів.

Водночас, спірні періоди роботи також підтверджуються довідками від 28.08.2017 року №02-16/321 та від 05.03.2018 року №02-16/4449 (т.1 а.с.17, 109), виданих виконавчим комітетом Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, у яких зокрема, зазначено, що згідно майнової книги за колгоспними номерами 126-186 значиться відмітка про те, що водієм ОСОБА_1, колгоспний номер 186 в: у 1982 році вироблено виходів - 265; у 1984 році вироблено виходів - 259; у 1988 році вироблено виходів - 299; у 1991 році вироблено виходів - 203; у 1992 році вироблено виходів - 334; у 1993 році вироблено виходів - 164; у 1994 році вироблено виходів - 154; у 1995 році вироблено виходів - 165.

До вказаних довідок додано копію колгоспної книги №186, дані якої співпадають з даними, які вказані у довідках (т.1 а.с.18, 111).

Окрім того, як встановлено судом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, складено довідку №57777 про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами (т.1 а.с.115-116, 123-124, 147-148), в якій міститься висновок про те, що в ході перевірки встановлено, що довідка №412 від 11.11.2017 року відповідає первинним документам та згідно розрахунку стажу, який міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.150), відповідачем врахований період роботи позивача, який ОСОБА_1 просить суд зарахувати йому до стажу, а саме: з 10.01.1993 року по 31.12.1993 року; з 01.01.1994 року по 31.12.1994 року; з 01.01.1995 по 31.12.1995 року.

Тобто, відповідачем після прийняття спірного рішення підтверджено період роботи позивача у колгоспі ім.Леніна та в КСП «Загнітівське» з 10.01.1993 року 31.12.1995 року.

Водночас, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2, який в період з 01.01.1969 року по 03.02.2000 року працював водієм у автопарку колгоспу ім..Леніна, колективному сільськогосподарському підприємстві «Загнітівське» та сільськогосподарському товаристві обмеженою відповідальністю «Обрій», що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_5, якою вказана особа підтверджує те, що ОСОБА_1 також працював разом із ним водієм автопарку ім.Леніна у 1982, 1984, 1988,1991-1993 роках, у колективному сільськогосподарському підприємстві «Загнітівське» та у 1993-1995 роках та сільськогосподарському товаристві обмеженою відповідальністю «Обрій» у 2000 році (т.1 а.с.19-25).

Вказана заява зареєстрована за №23 та містить відмітку Загнітківського сільського голови Кодимського району Одеської області про засвідчення підпису ОСОБА_2, який зроблений у його присутності та про те, що вказану особу було встановлено та її дієздатність перевірено (т.1 а.с.19).

Також, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3, який в період з 01.01.1971 року по 03.02.2006 року працював водієм у автопарку колгоспу ім.Леніна, колективному сільськогосподарському підприємстві «Загнітівське» та сільськогосподарському товаристві обмеженою відповідальністю «Обрій», що підтверджується копією трудової книжки ОД №197424, якою вказана особа підтверджує те, що ОСОБА_1 також працював разом із ним водієм автопарку ім.Леніна у 1982, 1984, 1988,1991-1993 роках, у колективному сільськогосподарському підприємстві «Загнітівське» у 1993-1995 роках та сільськогосподарському товаристві обмеженою відповідальністю «Обрій» у 2000 році (т.1 а.с.26-32).

Вказана заява зареєстрована за №22 та містить відмітку Загнітківського сільського голови Кодимського району Одеської області про засвідчення підпису ОСОБА_3, який зроблений у його присутності та про те, що вказану особу було встановлено та її дієздатність перевірено (т.1 а.с.26).

При цьому, суд зазначає, що вказаним особам трудові книжки видані також 30.12.2000 року.

Надаючи оцінку посиланням відповідача на те, що згідно довідки № 22 від 14.08.2017 відділу об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області документи особового складу (книги нарахування заробітної плати за 1941-25007 роки та стажові книги за 1944-2007 роки) колгоспу ім. Леніна, КСП «Загнітківське» та СТОВ «Обрій» с. Загнітків Кодимського району Одеської області були передані до відділу об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області актом №8 від 24.06.2008 року в кількості 637 справ та актом №2 від 20.02.2009 року в кількості 1562 справ, що є підставою вважати, що Загнітківська сільська рада Кодимського району Одеської області не являється зберігачем архівних документів колгоспу ім.Леніна, КСП «Загнітківське» та СТОВ «Обрій» відповідно, не має повноважень надавати будь-які довідки, які стосуються стажу, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з архівних довідок №101 від 17.03.2015 року, №412 від 11.11.2017 року складених відділом з питань трудового архіву Кодимської районної ради Одеської області у них повідомлено, що за 1982-1984 роки в архів здана по автопарку тільки книга №1, а за 1988, 1991-1995 роки вирвані листки.

В свою чергу, відповідно до довідок від 28.08.2017 року №02-16/321 та від 05.03.2018 року №02-16/4449 (т.1 а.с.17, 109), виданих виконавчим комітетом Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі майнової книги за колгоспними номерами 126-186 до них було додано копію колгоспної книги №186 (т.1 а.с.111) з якої вбачається, що її дані співпадають з даними, які вказані у даних довідках.

Отже, вищевказані доводи відповідача, суд не приймає до уваги.

Надаючи оцінку твердженням відповідача про те, що Загнітківська сільська рада не являється зберігачем архівних документів, оскільки відсутнє рішення сесії про покладання повноважень зберігача архівних документів на Загнітківську сільську раду, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.10 п.а ч.1 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, централізоване тимчасове зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території, та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 38 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських (за винятком міст районного значення) рад, крім повноважень, зазначених у пункті "б" частини першої цієї статті, належить зберігання документів Національного архівного фонду, що мають місцеве значення, і управління архівною справою та діловодством на відповідній території.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що повноваження зберігача архівних документів для органу місцевого самоврядування визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отже, посилання відповідача як на підставу для неврахування при розрахунку стажу позивача даних, які зазначені у довідці, виданій Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, оскільки вказаний орган немає відповідних повноважень, є необґрунтованими.

Водночас, суд враховує, що на позивача не може покладатись відповідальність за те, що згідно з даними архівної довідки №101 від 17.03.2015 року, складеної відділом з питань трудового архіву Кодимської районної ради Одеської області (т.1 а.с.16) та архівної довідки №412 від 11.11.2017 року, виданої відділом об'єднаного трудового архіву територіальних громад Кодимського району Одеської області про стаж роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна (КСП «Загнітківське», СТОВ «Обрій») (т.1 а.с.108), за 1982-1984 роки в архів здана по автопарку тільки книга №1, а за 1988, 1991-1995 роки вирвані листки.

Таким чином, відповідно до записів у трудовій книжці позивача, з урахуванням довідок, виданих Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, відділом трудового архіву Кодимської районної ради Одеської області, заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_8, вбачається, що ОСОБА_1 працював у період з 01.01.1982 по 10.01.1993 у колгоспі ім.Леніна та у період з 11.01.1993 по 31.12.1995 року в КСП «Загнітівське» водієм.

Крім того, суд зазначає, що процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі -Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, для прийняття рішення за заявою про призначення пенсії встановлений строк 10 днів.

Як вбачається з матеріалів справи результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії відповідач прийняв рішення №12 лише 30.01.2018 року, в той час, як позивач звернувся із відповідною заявою ще 22.12.2017 року.

При цьому, в матеріалах пенсійної справи, та усіх інших матеріалах, наданих відповідачем, за період з 22.12.2017 по 30.01.2018 року відсутні жодні відомості, щодо направлення запитів до інших підприємств чи органів щодо отримання даних стосовно періодів роботи позивача.

Тобто, відповідачем, при прийнятті спірного рішення, порушено вимоги ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п.4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, а саме порушено строк прийняття вказаного рішення.

Зважаючи на встановлені судом обставини та досліджені у справі докази, та з урахуванням вищезазначених норм чинного законодавства та висновків Верховного суду, суд дійшов висновку, що рішення Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 30.01.2018 року №12 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 30.01.2018 року №12 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є обґрунтованими, документально та нормативно доведеними, а отже підлягають задоволенню.

Водночас, з урахуванням вищенаведеного судом у рішенні, також підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про зобов'язання Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу періоди роботи на посаді водія автопарку, а саме, з 01.01.1982 по 31.12.1982 року, з 01.01.1984 по 31.12.1984 року, з 01.01.1988 по 31.12.1988 року, з 01.01.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1993 по 10.01.1993 року, оскільки ці вимоги є обґрунтованими, документально та нормативно доведеними.

В той же час, оскільки періоди роботи ОСОБА_1 на посаді водія автопарку з 11.01.1993 року по 31.12.1993 року, з 01.01.1994 року по 31.12.1994 року, з 01.01.1995 по 31.12.1995 року згідно протоколу від 07.06.2018 року №808 та розрахунку стажу до нього (т.1 а.с.149-150) враховані до стажу позивача, суд вважає, що в цій частині позовних вимог щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу вищевказаних періодів роботи на посаді водія автопарку, слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині зобов'язання Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 02.01.2018 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.7 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з п.1.8 Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Відповідно до п.1.8 Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Отже, за наявності законодавчо визначених підстав, особі призначається пенсія з дати подання відповідної заяви про її призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату прийняття відповідачем рішення про відмову у призначення позивачу пенсії ОСОБА_1 виповнилось 60 років та він має необхідний стаж роботи відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При прийнятті рішення №12 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 Балтським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області не було встановлено інших підстав для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком.

Тобто, відповідач - Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області розглянув заяву позивача по суті та за її розглядом прийняв рішення про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 з підстав, які визнані судом необґрунтованими та такими, що не можуть бути застосовані у даних правовідносинах, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази та норми чинного законодавства.

Отже, в даному випадку, за встановлених судом обставин, оскільки Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області розглянуло заяву позивача по суті та прийняло рішення по суті заяви ОСОБА_1, відповідні повноваження відповідача щодо призначення пенсії в даних спірних правовідносинах не є дискреційними повноваженнями.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 02.01.2018 року також підлягають задоволенню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність прийнятого ним рішення, що оскаржується позивачем.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок), згідно квитанції від 22.03.2018 року (т.1 а.с.5).

Таким чином, оскільки вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірного рішення та зобов'язання вчинити певні дії судом задоволені, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2,9,70,77,90,139,194,205,241-246,258,262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 30.01.2018 року №12 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов'язати Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 41249706, вул.Шевченка, 19, м.Балта, Одеська обл., 66101) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: с. Загнітків, Кодимський район, Одеська обл., 66012) до стажу періоди роботи на посаді водія автопарку: з 01.01.1982 по 31.12.1982 року, з 01.01.1984 по 31.12.1984 року, з 01.01.1988 по 31.12.1988 року, з 01.01.1991 по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.12.1992 року, з 01.01.1993 року по 10.01.1993 року.

Зобов'язати Балтське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 41249706, вул.Шевченка, 19, м.Балта, Одеська обл., 66101) призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: с. Загнітків, Кодимський район, Одеська обл., 66012) пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 02.01.2018 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 41249706, вул.Шевченка, 19, м.Балта, Одеська обл., 66101) за рахунок бюджетних асигнувань Балтського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: с. Загнітків, Кодимський район, Одеська обл., 66012) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Соколенко

.