Справа № 160/8557/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 листопада 2018 року Справа 160/8557/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, в якому позивач просить:

- скасувати як незаконне Рішення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яке було прийняте ним за результатами службового розслідування «По факту перевірки техніки протитанкового артилерійського дивізіону», в частині оголошення догани та притягнення до повної матеріальної відповідальності на суму 20 113,47 грн.;

- скасувати як незаконний Наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 №846 від 30.12.2017 року «Про результати службового розслідування по факту перевірки техніки протитанкового артилерійського дивізіону, яка знаходиться на ремонті в м. Бахмут», в частині оголошення догани та притягнення до повної матеріальної відповідальності на суму 20 113,47 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як вбачається з позовних вимог, позивач оскаржує рішення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , у якості відповідача визначає Командира військової частини НОМЕР_1 , проте прізвище ім`я та по батькові посадової особи не вказує.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

В силу приписів частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивач у позові вказує, що копію Рішення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яке було прийняте за результатами службового розслідування «По факту перевірки техніки протитанкового артилерійського дивізіону», та копію Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 № 846 від 30.12.2017 року «Про результати службового розслідування по факту перевірки техніки протитанкового артилерійського дивізіону, яка знаходиться на ремонті в м. Бахмут», були вручені ОСОБА_1 при звільненні з військової служби, а саме 29.08.2018 року.

Однак, з позовної заяви до та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем не подано заяву та не ставиться питання про поновлення строків звернення до суду.

Пунктом 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом встановлено, що у матеріалах адміністративного позову відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, у зв`язку з чим вважає за необхідне запропонувати позивачу надати таке підтвердження.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 та пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою розмір ставки судового збору складає - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII передбачено, що з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць у розмірі 1762,00 гривень.

У позовній заяві позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, а тому, звертаючись до суду з даним позовом, позивачеві належало сплатити 704,80 грн., проте ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки спір у даній справі пов`язаний з виконанням військового обов`язку.

Пунктами 12, 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 6 статті 2 Закону № 2232-ХІІ закріплено види військової служби, а саме: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

В силу пункту 2 частини 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): у зв`язку із закінченням строку контракту.

З військового квитка НОМЕР_2 вбачається, що 28 серпня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби на підставі пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як особу, яка відслужила строк контракту.

Таким чином, позивач звільнений з військової служби, а тому не має права на пільги, встановлені пунктом 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо встановлення позивачу статусу учасника бойових дій.

В силу частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові посадової особи відповідача;

- за наявності відповідних підстав заяву із обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду із підтверджуючими доказами;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- доказів сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. або докази на підтвердження наявності обставин для звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України про скасування рішень залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева