Справа № 5207вр-18/160
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 листопада 2018 року Справа №5207вр-18/160

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали подання державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Білої А.В. про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53241119 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2018 року державний виконавець Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Біла А.В. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із поданням, в якому просить:

- замінити стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53241119 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье (, юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Червоноармійська, 13), на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (, юридична адреса: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 23Б).

В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні у Криворізькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №53241119, відкрите за виконавчим написом нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором №Р25.187.74247 від 13.11.2015 року з ОСОБА_2 в сумі 26 938,25 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье». 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Серет», яке 29.06.2017 року змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» було укладено договір факторингу, згідно з умовами якого ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» відступило (передало у власність) Фактору (новому кредитору) з 28.02.2017 року, а Фактор, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства набув право грошової вимоги за кредитним договором №Р25.187.74247 від 13.11.2015 року, у зв'язку із чим державний виконавець звернувся до суду із поданням про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53241119 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс».

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку про неможливість його розгляду у порядку адміністративного судочинства та необхідність відмови у відкритті провадження за поданням з наступних підстав.

Відповідно до статті 3 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбаченихЗаконом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Аналізуючи вказані норми, суд робить висновок, що положення статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України щодо заміни сторони виконавчого провадження застосовуються лише у разі, якщо таке виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист.

Водночас, заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого напису нотаріуса, а не судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду як суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами частини 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов'язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства України та віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, питання щодо заміни сторони виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором №Р25.187.74247 від 13.11.2015 року з ОСОБА_2 в сумі 26 938,25 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье», не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено лише вирішення питань, пов'язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів за місцем виконання відповідного виконавчого напису нотаріуса в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Крім того, суд звертає увагу, що державний виконавець Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Біла А.В. в обґрунтування своїх вимог посилається на статтю Кодексу адміністративного судочинства України, яка не стосується питання заміни стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, а саме: стаття 264 - особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб'єктів владних повноважень.

15 грудня 2017 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України на підставі Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», на підставі чого позивачу у позовній заяві необхідно обґрунтувати свої вимоги із посиланням на норми Кодексу адміністративного судочинства України.

Питання заміни сторони виконавчого провадження на даний час врегульовано статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та, керуючись частиною 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 6, 7, 170, 243, 248, 256, 293, 294, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за поданням державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Білої А.В. про заміну стягувача у виконавчому провадженні АСВП № 53241119 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс».

Копію ухвали разом із поданням та усіма доданими до нього матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити заявнику, що заявлене ним питання підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у загальному місцевому суді за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Повідомити позивача, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева