Справа № 810/3361/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

20 листопада 2018 року 810/3361/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши заяву Громадської організації "Біла Церква разом" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Громадської організації "Біла Церква разом" до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №7, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №1, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №6 про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Громадська організація "Біла Церква разом" з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №39 від 23 січня 2018 року та зобов'язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області здійснити дії по перерахунку коштів за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1, 6, 7.

Ухвалою суду від 09.07.2018 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

За результатами розгляду справи 12.11.2018, судом прийнято вступну та резолютивну частини рішення, яким адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів". В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

На адресу суду, 19.11.2018 надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів"

Вказана заява обґрунтована тим, що вказане рішення продовжує свою дію, у зв`язку із чим, економічні права позивача та осіб, в інтересах яких було подано позов продовжують порушуватись протиправним рішенням відповідача. Зокрема, на даний час комунальні підприємства міської ради житлово-експлуатаційні контори №1,6,7 продовжують виставляти рахунки за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій за необґрунтованим тарифом.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також, як на підставу у задоволенні поданої заяви, посилався на обставину очевидності ознак протиправності рішення, прийнятого позивачем.

Розглянувши подану заяву по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з нормами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Із аналізу наведеного видно, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому визначаючись із питанням про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зазначаючи про необхідність зупинення дії рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 23.01.2018 №39 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій комунальних підприємств міської ради житлово-експлуатаційних контор №1,6,7, розрахованих шляхом коригування діючих тарифів", позивач посилається на очевидність протиправності рішення, виходячи із наявності вступної та резолютивної частин рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 у даній справі.

Однак, суд зазначає, що прийняття рішення суду у справі №810/3361/18 свідчить про вирішення спору по суті, яке відбулось на підставі дослідження та опрацювання обставин справи та чинного законодавства України, а очевидність ознак протиправності рішення є логічною підставою для забезпечення позову до прийняття кінцевого рішення у справі.

Крім того, варто вважати невмотивованими посилання представника позивача на неможливість подальшого відновлення прав та інтересів позивачів без вжиття судом тих заходів забезпечення адміністративного позову, про які йдеться у заяві.

На переконання суду, рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 у справі № 810/3361/18, після набрання ним законної сили буде безумовною та обов`язковою підставою для його виконання.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів представників позивачів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Громадської організації "Біла Церква разом" про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали направити (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п’ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п’ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.