Справа № 420/5711/18
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5711/18
УХВАЛА

20 листопада 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу від 25.10.2018 року № 3345/5, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу від 25.10.2018 року № 3345/5 та за результатами автоматизованого розподілу справа № 420/5711/18 передана для розгляду судді Кравченку М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу від 25.10.2018 року № 3345/5 було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено перше судове засідання на 26 листопада 2018 року о 11:00 год.

В процесі здійснення підготовки справи до судового розгляду головуючий суддя Кравченко М.М. прийшов до висновку про наявність підстав для самовідводу з метою усунення сумнівів сторін у неупередженості або об'єктивності судді під час розгляду цієї справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Під час вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суддя Кравченко Михайло Миколайович дізнався, що ОСОБА_1 є дружиною судді Одеського окружного адміністративного суду Іванова Едуарда Анатолійовича.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень в адміністративних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд, відіграє практика Європейського суду з прав людини, в контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997 року) відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому, ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики Європейського суду з прав людини, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Європейський суд з прав людини напрацював критерії, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці Європейського суду з прав людини визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо («П'єрсак проти Бельгії»); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант («Прокол проти Люксембургу»); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі («Дактарас проти Литви»); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення («Макгоннелл проти Сполученого Королівства»), тощо.

У справі «Деміколі проти Мальти» було визнано порушення об'єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв'язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання.

Відповідно до висновку Розділу Е. Європейської Комісії «За демократію через право» (Венеційська Комісія) «Мірило правовладдя» розподіл справи повинен здійснюватися на підставі об'єктивних і прозорих критеріїв.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об'єктивності суддів та судових органів (пункти 1.1-1.6).

Відповідно до п.п.2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, на думку судді, оскільки позивач - ОСОБА_1 є дружиною судді Одеського окружного адміністративного суду Іванова Едуарда Анатолійовича, який є колегою головуючого судді Кравченка Михайла Миколайовича та перебуває з ним в дружніх стосунках, тому це є обставиною, яка може викликати сумніви в його неупередженості або об'єктивності згідно з п.4 ч.1 ст.36 КАС України під час розгляду справи № 420/5711/18.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З урахуванням зазначеного, оскільки у сторін можуть виникнути об'єктивно обґрунтовані побоювання щодо неупередженості або об'єктивності судді при розгляді адміністративної справи та правосудності постановленого рішення, то суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М. підлягає самовідводу.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.6, 36, 39, 40, 41, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заявити та задовольнити самовідвід головуючого судді Кравченка М.М. в адміністративній справі № 420/5711/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65070, РНОКПП НОМЕР_1) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 00015622) про визнання протиправним та скасування наказу від 25.10.2018 року № 3345/5.

2. Адміністративну справу № 420/5711/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65070, РНОКПП НОМЕР_1) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 00015622) про визнання протиправним та скасування наказу від 25.10.2018 року № 3345/5 передати до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Кравченко