Справа № 664/2486/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 664/2486/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Савчак С.П.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Олешківської міської ради Олешківського району Херсонської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 (після розірвання шлюбу ОСОБА_2) звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення № 420 від 18 серпня 2017 року 25 чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання в частині відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ліворуч або праворуч земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, або земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та зобов'язати Олешківську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву позивача про надання дозволу на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ліворуч або праворуч земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 18 серпня 2017 року позивачка звернулась до Олешківської міської ради з клопотанням про передачу безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та додала відповідні графічні матеріали про бажане місце розташування земельної ділянки з зазначенням на роздрукованій з публічної кадастрової карти фрагментів плану міста Олешки з зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки, яка за інформацією, що міститься в публічній кадастровій карті перебувала у комунальній власності. Позивачка зазначала, що у вказаних графічних матеріалах є точно зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, а тому відмова в задоволенні вказаного клопотання з підстав неможливості встановити із наданих заявником графічних матеріалів місце розташування земельних ділянок є безпідставним та такими, що не відповідають дійсності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13 червня 2018 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до клопотанням позивача від 17 липня 2017 року, яке надійшло до виконавчого комітету Олешківської міської ради 18 липня 2017 року, остання з посиланням на ст.118 Земельного кодексу України просила передати безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,09 га., для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) ліворуч або праворуч земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, або земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1. До клопотання додано графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки.

За витягом з рішення Олешківської міської ради Херсонської області 25 чергової сесії міської ради VII скликання № 420 від 18 серпня 2017 року «Про відмову клопотань» рада вирішила у зв'язку з неможливістю встановити із наданих заявником графічних матеріалів місце розташування земельних ділянок, відмовила позивачу в задоволенні клопотання щодо надання дозволу на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі ст.118 Земельного кодексу України.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у клопотанні не зазначене бажане місце розташування земельних ділянок, а саме: не зазначено найменування вулиці, населеного пункту, зовнішніх меж земельних ділянок, міри ліній по периметру, координати поворотних точок меж, тощо. Інші дані зазначені в клопотанні не дозволяють стверджувати про зазначення місця розташування земельних ділянок. Зазначення кадастрового номеру земельної ділянки не є відомостями про місце розташування земельної ділянки, оскільки кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, які присвоюються земельній ділянці під час її реєстрації і зберігаються за нею протягом усього часу існування.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції помилковими і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та Земельному кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно п."б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.6 та 7 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.2 та 3 ст.123 ЗК України).

З аналізу наведених норм права вбачається, що ЗК України регламентовано перелік правових підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, який, на думку колегії суддів, є виключний та не підлягає розширеному тлумаченню.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки була неможливість встановити із наданих заявником графічних матеріалів місце розташування земельної ділянки в зав'язку з відсутністю найменування вулиці, населеного пункту, зовнішніх меж земельних ділянок, міри ліній по периметру, координати поворотних точок.

Водночас, на думку колегії суддів, вказані відповідачем обґрунтування не входять до переліку визначених вказаною вище нормою ЗК України підстав для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Крім того, суд першої інстанції, погоджуючись з правовою позицією відповідача, зазначив, що заявницею не було зазначено найменування вулиці, населеного пункту, зовнішніх меж земельних ділянок, міри ліній по периметру, координати поворотних точок меж, тощо. Інші дані зазначені в клопотанні не дозволяють стверджувати про зазначення місця розташування земельних ділянок.

Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та зазначає, що в клопотанні про надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивачем було зазначено кадастровий номер однієї з трьох земельних ділянок, щодо яких позивач подавала відповідне клопотання. Так, положеннями ст.1 Закону України Про Державний земельний кадастр передбачено, що кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Крім того, відповідно до ч.1, 2 та 5 ст.16 вищевказаного закону земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

З налізу наведеного вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки є повноцінним та ґрунтовним ідентифікатором земельної ділянки, що дає змогу виокремити відповідний земельний об'єкт з-поміж інших земельних ділянок/земельних масивів з метою, в тому числі, передачі відповідним особам в порядку приватизації.

Крім того, зі змісту ст.118 ЗК України, яким передбачено, що до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, можна дійти висновку, що на заявника не покладено обов'язку зазначати найменування вулиці, зовнішніх меж земельних ділянок, міри ліній по периметру, координати поворотних точок меж (тим більше з урахуванням того факту, що певні земельні ділянки взагалі можуть не мати адреси, зокрема, ділянки сільськогосподарського призначення, які особи можуть отримати для ведення особистого селянського господарства або ведення садівництва), а лише зобов'язано вказати бажане місце розташування земельної ділянки в тому вигляді, щоб це дало змогу органу державної влади або місцевого самоврядування ідентифікувати відповідний земельний об'єкт, що і було зроблено позивачем в клопотанні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Наведені висновки також підтверджуються тією обставиною, що інформація з публічної кадастрової карти (викопіювання) не містить найменувань вулиць та взагалі адреси відповідної земельної ділянки, в той же час, з судової практики Верховного Суду, зокрема, по справі № 812/1557/17 постанова від 17 квітня 2018 року, можна дійти висновку, що викопіювання з кадастрової карти є достатньою формою зазначення бажаного місця розташування земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності та з метою поновлення порушеного відповідачем права позивачки, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування рішення № 420 від 18 серпня 2017 року 25 чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання в частині відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ліворуч або праворуч земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, або земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та зобов'язання відповідача, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ліворуч або праворуч земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, або земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, а рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13 червня 2018 року - скасувати. Прийняти по справі постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Олешківської міської ради Олешківського району Херсонської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 420 від 18 серпня 2017 року 25 чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання в частині відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ліворуч або праворуч земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, або земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

Зобов'язати Олешківську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2 з урахуванням висновків суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 14 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.