Справа № 161/14874/18
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/536/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді - Гриня О.М.,

з участю секретаря судових засідань - Кубяк О.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Гаврилишина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Кунцика Романа Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А НОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до поліцейського роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Кунцика Романа Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказує, що 06.09.2018 року поліцейський роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенант поліції Кунцик Р.В. у справі про адміністративне правопорушення виніс постанову серії ВР №036191, якою визнав його виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він 06.09.2018 року о 11:30 год. по вул.Львівській 73 А в місті Луцьку керував автомобілем DAF, днз НОМЕР_1, відхилившись від маршруту руху, який вказаний в дозволі на великогабаритний вантаж, а також порушив правила перевезення вантажу. Зазначає, що відхилення від визначеного маршруту відбулось через технічну несправність транспортного засобу, яку позивач намагався усунути шляхом відвідування найближчого йому відомого пункту ремонту вантажних транспортних засобів по вул.Гнідавській в м.Луцьку. Транспортний засіб залишити на узбіччі не міг, оскільки його великі габарити заважали б іншим учасникам дорожнього руху, окрім того, також з метою уникнення імовірних злочинних дій. Вказує також, що вантаж, який перевозився ОСОБА_2 не перевищував вимог за розмірами вказаними у дозволі з Національної поліції України на перевезення великогабаритного вантажу №882 НГ, а дані вказані поліцейським у постанові визначені ним без застосування будь-якого допоміжного обладнання чи засобів для вимірювання. Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи не дослідив та при винесенні постанови порушив також вимоги ст.ст. 268, 283 КУпАП. З огляду на наведене, просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №036191.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.

Відповідач правом подачі відзиву на позов у строк встановлений в ухвалі не скористався.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні зазначеному в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позивних вимог заперечував, зазначив що оскаржувана постанова не підлягає до скасування, оскільки при її винесенні працівником поліції було дотримано всіх вимог чинного законодавства. У позивача не було жодних підстав відхилятись від визначеного маршруту без відповідного дозволу, крім того, є достатня кількість станції технічного обслуговування вантажних транспортних засобів, що знаходяться в межах затвердженого маршруту. Імовірна наявність несправності не є підставою, яка дозволяє наражати на небезпеку учасників дорожнього руху в місті (позивач рухався через весь населений пункт в робочий час).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №036191 від 06.09.2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови водій ОСОБА_2 06.09.2018 року о 11:30 год. по вул.Львівській 73 А в місті Луцьку керував автомобілем DAF, днз НОМЕР_1, відхилившись від маршруту руху, який вказаний в дозволі на великогабаритний вантаж, а також порушив правила перевезення вантажу, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 132-1 КУпАП.

У відповідності до п. 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлену на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 510 гривень.

Відповідно до вказаної норми, об'єктивною стороною правопорушення в даному випадку є порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів або порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, в обох випадках склад правопорушення є формальним (для кваліфікації настання суспільно небезпечних наслідків необов'язкове).

Згідно з п. 2.1. «г» ПДР, водій великогабаритного транспортного засобу повинен мати при собі документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Відповідно до п.2.4 «а» ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.п. 2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить до категорії великогабаритних є акт виданий Держаним агентством автомобільних доріг, згідно якого було розглянуто технічну можливість проїзду транспорного засобу DAF (великовагового та великогабаритного) по автошляхах загального користування (документ, яким зафіксовано габаритно-вагові параметри транспортного засобу, яким керував позивач, на момент його зупинки), згідно якого транспортний засіб має наступні габарити: довжина - 13,5 м, ширина - 3,20 м, висота - 4,30 м (загальна вага - 20,00 т, максимальна навантаженість на вісь 7,00 т).

Відповідно до п. 31.5 у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Тобто, вказаний пункт правил дає водію право з метою усунення несправностей відхилитись від маршруту руху.

В той же час, згідно пояснень позивача наданих в судовому засіданні та зазначених в позовній заяві, він рухаючись по маршруту почув стукіт під колесами, що стало підставою для застосування п.31.5 Правил дорожнього руху, відповідно він прийняв рішення рухатись до місця ремонту автомобіля відомого йому. Позивач також вказав, що аналогічні пояснення ним надавались працівнику поліції, проте останній їх до уваги не взяв та виніс постанову.

Ч. 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи те, що стороною відповідача жодним чином не спростовано доводів позивача, щодо відсутності обставин необхідних для застосування п. 31.5 ПДР так само, як того, що позивач цілеспрямовано рухався з метою скоротити собі дорогу, а наданий відеозапис містить лише момент вручення постанови, суд приходить до висновку про необхідність скасування спірної постанови та закриття провадження у справі.

Щодо позовної вимоги позивача про притягнення поліцейського Кунцика Романа Володимировича до дисциплінарної відповідальності то така вимога в силу наданих суду повноважень ч. 3 ст. 286 КАС України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 242-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Кунцика Романа Володимировича серії ВР № 036191 від 06 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_2, провадження по справі закрити.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь

Волинської області