Справа № 536/353/18
Суддя: Клименко С. М.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/353/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 березня 2018 року звернулася до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчук Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 27лютого 2018 року вона керуючи автомобілем рухалась по вул.Перемоги в місті Кременчуці, зупинилася на вимогу працівників поліції, і поліцейський їй повідомив, що вона начебто проїхала на червоний сигнал світлофора. Але вона Правил дорожнього руху не порушувала, зупинилася на червоне світло світлофора та продовжила рух коли ввімкнулося зелене світло, та відповідач не реагуючи на її заперечення, після перевірки її документів не надавши їй доказів про вчинення адміністративного правопорушення склав постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та наклав штраф в сумі 425 грн., що вона вважає незаконним, необґрунтованим та недоведеним.

Просила суд скасувати постанову серії БР №870900 від 27лютого 2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. та провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Відповідач: інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчук Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність.

В відзиві на позов відповідач позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити, посилаючись, що 27 лютого 2018 року він виніс постанову серії БР №870900 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня біля 8 год.19хв. керуючи транспортним засобом PEUGOT номерний знак НОМЕР_1 в місті Кременчуці на перехресті вулиць Перемоги та Троїцька здійснила рух на заборонений сигнал світлофору, а саме червоний, чим порушила п.п. 8.7.3 «е» ПДР України.

Вважає, прийняту ним постанову в відношенні позивача законною, він не порушив процедуру щодо винесення постанови, діяв в межах наданих йому законом повноважень, прав позивача не порушував.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 27 лютого 2018 року інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії БР №870900 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 27 лютого 2018 року біля 08 год. 19 хв. керуючи транспортним засобом PEUGOT номерний знак НОМЕР_1 в місті Кременчуці на перехресті вулиць Перемоги та Троїцька здійснила рух на заборонений сигнал світлофору, а саме червоний, чим порушила п.п. 8.7.3 «e» ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, на порушення якого посилається відповідач в постанові про адміністративне правопорушення вчинене позивачем ОСОБА_1 вказується, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративні правопорушення зобовязана встановити склад адміністративного правопорушення, яким згідно ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність і дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, доказів вчинення правопорушення суду не надано.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського вбачається, що водій транспортного засобу PEUGOT номерний знак НОМЕР_1 в місті Кременчуці рухаючись на перехресті вулиць Перемоги та Троїцька здійснив зупинку перед світлофором, де горіло червоне світло і продовжив рух, коли загорілося зелене світло.

Також, згідно ст.31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органів Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксоване в установленому законом порядку.

Інших доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_1 винною себе у вчинені правопорушення не визнала і докази, що підтверджували б викладені в постанові обставини вчинення нею правопорушення, які надані відповідачем відхилені судом, а інших він не надав, то суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення по якому була прийнята відповідачем постанова, яка оскаржується позивачем, тому її необхідно скасувати, а справу провадженням закрити.

Відповідно до ч. З ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, не з'ясував всіх фактичних обставин справи, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності передбачені ст.268 КУпАП, та в розумінні ч.2 ст. 77 КАС України не довів суду законність своїх рішень і дій.

За таких обставин позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчук Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії БР №870900 складену 27 лютого 2018 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчук Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. скасувати і справу провадженням закрити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_3