Справа № 460/1237/18
Суддя: Кондратьєва Н. А.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1237/18
Провадження №2-а/460/349/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Кондратьєвої Н.А.

при секретарі - Юрчишині В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Ланцо І.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

29 березня 2018 року позивач звернувся з позовною заявою до заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області підполковника поліції Качмара А.С., третя особа: інспектор патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Ланцо І.М. про скасування постанови серії БР №857752 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20 березня 2018 року інспектором патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Ланцо І.М., було винесено постанову серії БР №857752 від 20.03.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн., за те, що він 20 березня 2018 року, о 16 год. 25 хв., за межами населеного пункту керував транспортним засобом «SKODA Fabia», номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Львів-Краковець 35км+500м., в якого не працювали денні ходові вогні та не було увімкнуто ближнє світло фар, чим порушив п.п.9.8. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач зазначає, що правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, в постанові наявна відмітка про незгоду із рішенням працівника поліції, інспектор не мав права виносити постанову без складання відповідного протоколу та без з'ясування всіх обставин справи. Вважає, що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, а з Правил дорожнього руху і постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що його обвинувачують за порушення правил користування попереджувальними сигналами під час самого руху. Відповідальність за рух без ввімкнення фар за межами населеного пункту у світлу пору доби настає згідно ст. 125 КУпАП України, а не згідно ст. 122 КУпАП України, і тягне за за собою лише попередження. Не погоджуючись з діями інспектора поліції позивач звернувся з позовом до суду, та просить скасувати вказану постанову.

04.07.2018 позивач звернувся з заявою про заміну відповідача. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04.07.2018 замінено первісного відповідача у справі - заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області підполковника поліції Качмара А.С. на належного відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

23 серпня 2018 року відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що доводи позивача про те, що відповідачем незаконно розглянуто справу про адміністративне правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови від 13.08.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є неприйнятними, з огляду на те, що згідно з приписами ст. 258 КУпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції , та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Вважає, що постанова, якою накладено адміністративне стягнення є законною, обґрунтованою та справедливою, тому нема підстав для її скасування.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що під час руху на автомобілі у нього горіла лише одна фара, коли перестала горіти інша - невідомо, можливо це сталося під час руху транспортного засобу, а відтак інспектор міг його лише попередити. Просить постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Перевіривши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що із змісту постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №857752 від 20.03.2018 року складеного інспектором патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Ланцо І.М. вбачається, що позивач по адміністративній справі ОСОБА_1, 20.03.2018 року о 16 год. 25 хв. керував на автодорозі Львів-Краковець, на автомобілі «SKODA Fabia» з не ввімкненим світлом ближніх фар за межами населеного пункту, чим порушив пункт 9.8 Правил дорожнього руху України.

Згідно ч.1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За вимогами п. 9.8 Правил дорожнього руху України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

У відповідності до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відповідачем не в автоматичному режимі.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" № 596-VІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення без складання протоколу.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач покликається на те, що правил дорожнього руху не порушував, суд не приймає до уваги посилань позивача з приводу того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки доказів на підтвердження цього ним не надано. З тексту позовної заяви про повторний розгляд із доповненнями по суті адміністративної справи за № 460/1237/18 та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 11.09.2018 р. вбачається, що позивач визнав факт, що у нього не світила фара денного ходового світла, такі ж пояснення позивач надав у судовому засіданні.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що нормою ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами лише при початку руху чи зміні напрямку руху транспортного засобу, оскільки за системним аналізом ч. 2 ст. 122 КУпАП у поєднанні з п. 9.8. ПДР України, адміністративна відповідальність за вищевказаною нормою КУпАП настає при керуванні транспортним засобом без увімкнених денних ходових вогнів, або без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеними пунктами в період з 1 жовтня по 1 травня.

Зазначена норма ст. 122 КУпАП, за своєю конструкцію є бланкетною, а тому у регулюванні суспільних відносин відсилає до інших нормативно-правових актів, якими, в тому числі, є Правила дорожнього руху України.

У пункті 9.8. Правил дорожнього руху України (далі Правил) встановлено, що з 1 жовтня до 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Враховуючи те, що ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів, це правило фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п.п.г п.9.1 Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Недотримання цього правила слід тлумачити як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що передбачено диспозицією ч.2 ст.122 КУАП, у зв'язку з чим дії ОСОБА_1 за вказаною нормою кваліфіковано вірно.

В пункті 1.10 Правил передбачено, що денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №857752 від 20.03.2018 року винесена інспектором на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, а тому суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду зазначеної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.5, 6, 9, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250 КАС України суд,-

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор патрульної поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Ланцо І.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено через Яворівський районной суд Львівської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.А. Кондратьєва