Справа № 814/684/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/684/18

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) в якому, просив визнати протиправними та скасувати рішення комісії від 27.12.2017 року:

- №487283/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної №58 від 26.10.2017 року;

- № 487651/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 20 від 21.09.2017 року;

- № 487653/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 45 від 28.10.2017 року;

- № 487652/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 36 від 20.10.2017 року.

Також позивач просив зобов'язати ДФС України вчинити дії щодо реєстрації перелічених податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про порушення суб'єктом владних повноважень вимог п.п 2201.16.1, п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, що виразилось у відсутності, в прийнятих рішення, чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку корегування в Єдиному реєстрів податкових накладних.

На думку позивача, наявність такої інформації прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку корегування в Єдиному реєстрів податкових накладних.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки оскаржувані рішення не містять підстав для визнання наданих позивачем документів такими, що складені з порушенням законодавства, вони є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Також, суд першої інстанції звернув увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на дотримання державою принципу правової визначеності, відповідно до якого, особа, здійснюючи правомірну поведінку, повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки і вони повинні бути чітко визначені законом.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, суб'єкт владних повноважень зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень стало надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. За ствердженням апелянта, позивачем не надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів з боку відповідача та неправомірності дій останнього, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначає про необґрунтованість доводів апеляції, вважає, що рішення суду ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства та просить залишити його без змін.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи, а також додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Южноукраїнскій об'єднаній Державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, як фізична особа-підприємець, що надає транспортні послуги з перевезення вантажів, згідно КВЕД - 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт".

01.09.2017 року між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) та ТОВ «Агрофірма Україна» (Замовник) укладено договір №01/09/17 про надання послуг по перевезенню вантажів, згідно умов якого Перевізником надані транспортні послуги, за які виставлено рахунок №13 від 21.09.2017 року на загальну суму 71 065,98 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 11 844,33 грн.

21.09.2017 року ТОВ «Агрофірма Україна» виписала податкову накладну № 20 на загальну суму 71 065,98 грн., у т.ч. ПДВ у розмірі 11 844,33 грн.

04.10.2017 року зазначену податкову накладну ФОП ОСОБА_1 подав на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних.

05.10.2017 року позивачем отримано квитанцію № 1, в якій його повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної у зв'язку з тим, що податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку корегування в Єдиному реєстрів податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (далі - Критерії). Також в квитанції зазначено, що за результатами опрацювання системи моніторингу податкових накладних (далі - СМОКР) було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 49.41.

20.12.2017 року ФОП ОСОБА_1 було подано повідомлення №27 та копії документів, відповідно до переліку, встановленого Критеріями та Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 Критеріїв.

27.12.2017 року комісією ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення за № 487651/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 20 від 21.09.17 року.

22.06.2017 року між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) та ТОВ Агрофірма «Хлібороб» (Замовник) укладено договір №22/06/17-ПР-ХЛ-ВСП (далі - договір № 22/06/17-ПР-ХЛ-ВСП) про надання послуг по перевезенню вантажів за яким, Перевізником надані транспортні послуги та виставлено рахунок №6498 від 28.10.2017 року на загальну суму 82 907,52 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13 817,91 грн.

21.09.2017 року Замовником виписано податкову накладну №45 на загальну суму 82 907,52 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13 817,91 грн.

07.11.2017 року позивачем податкову накладну подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

08.11.2017 року ФОП ОСОБА_1 отримано квитанцію №1 в якій повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної у зв'язку з тим, що податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв.

Також в квитанції зазначено, що за результатами опрацювання СМОКР було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 49.41.

20.12.2017 року ФОП ОСОБА_1 подано повідомлення №29 та копії документів, відповідно до переліку, встановленого Критеріями та Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 Критеріїв.

27.12.2017 року комісією ДФС прийнято рішення №487653/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 45 від 28.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У подальшому, на виконання умов договору №22/06/17-ПР-ХЛ-ВСП Перевізником надані Замовнику транспортні послуги, за які виставлено рахунок №6308 від 20.10.2017 року на загальну суму 78 356.23 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 13 059, 37 грн. 20.10.2017 року Замовником виписано податкову накладну № 36 на загальну суму 78 356,23 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13059,37 грн.

31.10.2017 року податкову накладну ФОП ОСОБА_1 було подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

31.10.2017 року позивачем отримано квитанцію №1 про зупинення реєстрації податкової накладної у зв'язку з тим, що податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначенім пунктом 6 Критеріїв.

Також у квитанції зазначено, що за результатами опрацювання СМОКР було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 49.41.

20.12.2017 року ФОП ОСОБА_1 подано повідомлення №28 та копії документів, відповідно до переліку, встановленого Критеріями та Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 Критеріїв.

27.12.2017 року комісією ДФС прийнято рішення за № 487652/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 36 від 20.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, на виконання умов договору №22/06/17-ПР-ХЛ-ВСП Перевізником надані транспортні послуги, які відповідно до рахунку № 6408 від 26.10.2017 року складають 60 710,29 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 10 118,38 грн.

26.10.2017 року ТОВ Агрофірма «Хлібороб» виписало податкову накладну № 58 на загальну суму 60710,29 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 10118,38 грн.

09.11.2017 року позивачем указана податкова накладна подана на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

10.11.2017 року позивачем отримано квитанцію №1 про зупинення реєстрації податкової накладної у зв'язку з тим, що вона не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначенім пунктом 6 Критеріїв.

Також в квитанції зазначено, що за результатами опрацювання СМОКР було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 49.41.

20.12.2017 року ФОП ОСОБА_1 подано повідомлення №28 та копії документів, відповідно до переліку, встановленого Критеріями та Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 Критеріїв.

27.12.2017 року комісією ДФС прийнято рішення № 487283/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 58 від 26.10.2017 року в ЄРПН.

Аналіз фактичних обставин справи та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) квитанція про відмову у реєстрації податкової накладної, містить у собі визначення трьох різних критеріїв:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Системний аналіз змісту наведених критеріїв моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування свідчить, що зазначення податковим органом чітко визначеного критерію ризику впливає на можливість надання платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку №567.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами моніторингу податкових накладних № 20 від 21.09.2017 року, №45 від 28.10.2017 року, №36 від 20.10.2017 року та №58 від 26.10.2017 року, контролюючий орган дійшов висновку про наявність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, у квитанціях про відмову у реєстрації податкових накладних відповідачем зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв та в порушення пп. 201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу не вказано конкретного виду критерію та не визначено чіткого переліку документів, обсяг яких передбачено у Вичерпному переліку №567.

Відповідно до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзацами 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби (комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до пп. «в» пп. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16. ст. 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 засобами електронного документообігу направлені контролюючому органу повідомлення разом з поясненнями щодо фактичного здійснення господарських операцій.

Однак, усупереч наданих документів, відповідачем прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, із змісту оскаржуваних рішень вбачається, що останні не містять конкретної інформації щодо підстав їх прийняття, а лише вказують на те, що причиною відмови у реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Отже, в наведених рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Крім того, в процесі судового розгляду, жодної інформації щодо причин та підстав для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючим органом не наведено.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

За таких умов, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, дійшов правильного висновку щодо підстав задоволення позову.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18.

Колегія суддів відхиляє доводи податкового органу, викладені в апеляції, оскільки вони ґрунтуються на помилковому трактуванні норм Податкового кодексу України та суперечать висновкам Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.10 ч.6 ст.12 КАС України до справ незначної складності відносяться інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 15.11.2018 року.