Справа № 1540/3538/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3538/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Катаєвої Е.В.,

за участю: секретаря - Левчук О.В.,

представника відповідача - Кунаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУД-МХ» (65009, м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 18, ) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУД-МХ» (далі ТОВ «ДОБРОБУД-МХ») з адміністративним позовом (т.4 а.с. 176-183) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі ГУ ДФС), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.07.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1760619,00 грн.

Позивач зазначив, що ГУ ДФС було проведено перевірку ТОВ «ДОБРОБУД-МХ», за результатами якої складено Акт №1345/15-32-14-01/39967844 від 19.06.2018 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУД-МХ» (4) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 26.08.2015 по 31.12.2017, валютного законодавства за період з 26.08.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 26.08.2015 по 31.12.2017». На підставі вказаного Акту перевірки було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення № від 04.07.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1760619,00 грн, у т. ч. за основним зобов'язанням - 1408495,00 грн, за штрафними санкціями - 352124,00 грн. На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, незаконним, не ґрунтується на первинних документах, а тому підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у структурі податкового кредиту, задекларованого ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» згідно з поданими деклараціями, найбільший вплив мало здійснення операцій з придбання будівельних та ремонтних робіт, будівельних матеріалів, послуг оренди та ін. В якості підстави для висновків про порушення ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» вимог п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст.201 ПКУ в Акті перевірки зазначено податкову інформацію, яка стосується не самого як перевіряємого підприємства, а його контрагентів, а саме ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «ГАММА ОЙЛ», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС», ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД». На підставі вищенаведеної податкової інформації ГУ ДФС дійшло висновків про розбіжність в номенклатурі товарів під час здійснення придбання та продажів товарів (пересорт). Таким чином, на підставі лише зазначеної у акті податкової інформації відносно контрагентів ТОВ «ДОБРОБУД-МХ», відповідач в Акті перевірки дійшов висновку, що позивачем документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із даними контрагентами.

Позивач стверджує, що в Акті перевірки висновки про нереальність господарських відносин за укладеними ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» з його контрагентами правочинами гуртуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи. Жодних доказів про самостійне дослідження податковим органом обставин укладання договорів між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» з усіма вищезазначеними контрагентами, предметів даних правочинів, змісту прав та обов'язків сторін за ними, повноважень фізичних осіб, які від імені суб'єктів господарювання укладали ці правочини, обізнаності суб'єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочинів, подальшого руху сплачених позивачем грошових коштів Акт перевірки не містить. При цьому, у нього - ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» є всі необхідні документи, що підтверджують дійсність всіх операцій і правильність податкового обліку. Висновки Акту перевірки порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, відповідно до якого суб'єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення. Відповідачем в Акті перевірки не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме ТОВ «ДОБРОБУД-МХ», як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності свого контрагента (контрагента контрагента). Обставини, встановлені в актах перевірок та звірок контрагентів ТОВ «ДОБРОБУД-МХ», не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи та не ставились під сумнів податковим органом під час проведення перевірки.

Крім того, відсутність у контрагента трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов'язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ. Позивач стверджує, що ним під час проведення перевірки надано всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення платником податків законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів/робіт/послуг для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання товарів/робіт/послуг в господарській діяльності, відповідно ним правомірно сформовано податковий кредит на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з вищезазначеними контрагентами. При цьому, реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних як позивачем, так і його контрагентами, здача звітності, у тому числі і декларацій з ПДВ за період з 2015 по 2017 роки, та відсутність будь-яких претензій з боку органів ДФС до 19.06.2018 року, ставить під сумнів законність вимог відповідача та підтверджує правомірність включення отриманих від контрагентів податкових накладних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Усі укладені договори між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «ГАММА ОЙЛ», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС», ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД», у повній мірі відповідають вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України щодо його змісту, жодне положення договору не суперечить інтересам держави та суспільства, не порушує будь-чиїх прав. Таким чином, реальний характер господарських відносин позивача з його контрагентами, а також відображення цих відносин у податкових деклараціях з ПДВ за відповідні періоди 2015-2016 років, підтверджують той факт, що ним не було допущено порушення вимог п. 198.1, п.198.3 ст. 198, п. 201.1 ст.201 ПКУ під час формування податкового кредиту за рахунок господарських відносин з його контрагентами.

Ухвалою суду від 19.07.2018 року позов був залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків (т.4 а.с. 168-170)

Ухвалою суду від 06.08.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с. 2-4).

Ухвалою суду від 27.09.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів (т.7 а.с.136).

Ухвалою суду 24.10.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.7 а.с.204).

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов (т.4, а.с.203-210), в якому зазначив, що перевіркою правомірності визначення позивачем податкового кредиту за період з 26.08.2015 року по 31.12.2017 року встановлено його завищення всього на суму 1408495,03 грн, в т. ч. по періодам: жовтень 2015 року - 90000 грн, листопад 2015 року - 26666,67 грн, грудень 2015 року - 58333,33 грн., лютий 2016 року - 621,50 грн., квітень 2016 року - 431,90 грн., травень 2016 року - 80000, 00 грн, червень 2016 року - 218905,06 грн, липень 2016 року - 208333,33 грн, серпень 2016 року - 114999,99 грн, вересень 2016 року - 475500 грн, жовтень 2016 року - 134703,25 грн. В структурі податкового кредиту, задекларованого ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» згідно з поданими податковими деклараціями, найбільший вплив мало здійснення операцій з придбання будівельних та ремонтних робіт, будівельних матеріалів, послуг оренди та ін.

ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» здійснило придбання ТМЦ та послуг на протязі 2015-2016 років від постачальників: ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «ГАММА ОЙЛ», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД», ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС». Відносно вказаних контрагентів була опрацьована зібрана податкова інформація, яка підтверджує висновки акту перевірки.

Представник відповідача наводить у відзиві податкову інформацію відображену в Акті перевірки відносно контрагентів позивача, зокрема, щодо відсутності у них достатніх трудових ресурсів, нереальність продажу ідентифікованого товару, відсутність інформації про зберігання товару, невідповідність номенклатури придбаних номенклатурі поставлених товарів (пересорт), а відносно ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД» також на відсутність підприємства за юридичною адресою, відносно ТОВ «ПРОМ ГРАВІС» - на неподання у повному обсязі податкових декларацій з ПДВ.

Представник відповідача вважає висновки Акту перевірки обґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (т.5 а.с.1-3) та зауважив, що у відзиві лише повторюється фактично зміст Акту перевірки про нереальність господарських відносин за укладеними ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» з його контрагентами правочинами з посиланням лише на наявну податкову інформацію. Таки висновки є лише припущеннями та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи. Між тим, у ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» є всі необхідні документи, що підтверджують дійсність всіх операцій і правильність податкового обліку. Суб'єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення. Відповідачем в Акті перевірки не наведено факти, які б підтверджували порушення податкового законодавства з його сторони.

Позивач ще раз зазначає, що у нього наявні всі первинні документи, що свідчать про реальність здійснених господарських операцій, направлених на здійснення статутної господарської діяльності. У відзиві не спростовані доводи позивача, наявність у нього первинної документації, реальність здійснення господарських операцій.

Крім того, представник позивача вважає безпідставним посилання представника відповідача на лист-запит від 06.06.2018 року щодо витребування засвідчених копій документів по взаємовідносинам із контрагентами як на доказ нереальності здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» , оскільки в ньому не має чіткого переліку витребуваних документів, оригінали всіх первинних документів надавались перевіряючим під час перевірки.

У наданих до суду письмових поясненнях представник позивача зазначив, що надані до суду представником відповідача податкові інформації відносно контрагентів позивача не є належними доказами по справі. Наведена в інформаційних базах відносно його контрагентів по ланцюгу постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки не досліджувались, не аналізувались будь-які первинні документи платника податків, а тому та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Вказана позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року по справі №826/16272/13-а та від 27.03.2018 року по справі 816/809/17.

Представник позивача у наданій 12.11.2018 року до суду заяві просив розглянути справу у письмовому провадженні, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позові, відповіді на відзив, письмових поясненнях та наданих до суду доказів.

Представник відповідача в судове засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» зареєстровано як юридичну особу 26.08.2015 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 055927 та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість.

ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» здійснює діяльність за кодами КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин; 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас; 23.31 Виробництво керамічних плиток і плит; 23.32 Виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини; 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; 23.62 Виготовлення виробів із гіпсу для будівництва; 41.10 Організація будівництва будівель.

07.12.2015 року ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» отримано ліцензію Державної архітектурно- будівельної інспекції на право господарської діяльності з будівництва об'єктів IV та V категорії складності №45-Л, термін дії - до 07.12.2018 року (т.1 а.с. 32-33).

З 30.05.2018 року по 16.06.2018 року на підставі на підставі направлень від 30.05.2018 року №4504/14-01, №4505/14-01, №4506/14-01, №4507/14-01, №4508/14-01, №4509/14-01 та наказу ГУ ДФС №3142 від 08.05.2018 року (т.4 а.с.213-219), посадовими особами ГУ ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ДОБРОБУД-МХ», за результатами якої складений Акт перевірки від 19.06.2018 року №1345/15-32-14-01/39967844 «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУД-МХ» (4) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 26.08.2015 по 31.12.2017, валютного законодавства за період з 26.08.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 26.08.2015 по 31.12.2017» (т.1. а.с. 34-60).

Згідно з висновком Акту перевіркою встановлено порушення ТОВ «ДОБРОБУД-МХ», зокрема, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПКУ, в результаті чого встановлено заниження ПДВ на загальну суму 1408495,00 грн, у т. ч по періодам: жовтень 2015 року - 90000 грн, листопад 2015 року - 26666,67 грн, грудень 2015 року - 58333,33 грн, лютий 2016 року - 621,50 грн, квітень 2016 року - 431,90 грн, травень 2016 року - 80000, 00 грн, червень 2016 року - 218905,06 грн, липень 2016 року - 208333,33 грн, серпень 2016 року - 114999,99 грн, вересень 2016 року - 475500 грн, жовтень 2016 року - 134703,25 грн (т. 1 а.с. 56-57).

На підставі Акту перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 1760619,00 грн (за основним зобов'язанням - 1408495,00 грн, за штрафними санкціями - 352124,00 грн (т.1 а.с. 69).

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підпунктом 44.1 ст.44 ПКУ встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»№ 996-XIV від 16.07.1999 року визначено загальне поняття та характеристика документу, на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності.

Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі -Положення).

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 п. 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведенім. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Таким чином, обов'язковою умовою для визнання та врахування витрат при обчисленні об'єкта оподаткування є здійснення цих витрат в межах провадження господарської діяльності та підтвердження цих витрат відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 цього Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в акті перевірки зазначено, що під час перевірки було встановлено завищення податкового кредиту за період з 2015 по 2016 рік на суму 1408495,00грн.

Вказане завищення податкового кредиту згідно з актом перевірки відбулось:

- у жовтні 2015 року на суму 90000,00грн по господарським відносинам з ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА»;

- у листопаді 2015 року на суму 26666,67грн по господарським відносинам з ТОВ «ГАММА ОЙЛ»;

- у грудні 2015 року на суму 58333,33грн по господарським відносинам з ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД»;

- у лютому та квітні 2016 року на суму 1053,40грн по господарським відносинам з ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД»;

- у травні - вересні 2016 року на суму 1097738,38грн по господарським відносинам з ТОВ «БУД-ГУД»;

- у жовтні 2016 року на суму 134703,25грн по господарським відносинам з TOB «ПРОМ ГРАВІС» .

Між тим, судом досліджені надані позивачем договори з ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «ГАММА ОЙЛ», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД», ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС», та первинні документи, які складені під час виконання вказаних договорів.

Судом встановлено, що між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «БУД-ГУД» було укладено договір підряду №2904-16 від 29.04.2016 року, згідно якого останнє зобов'язалося виконати роботи по облаштуванню східних маршів, колон та монолітних перекриттів в секціях (В1, ВІІ) на об'єкті - 4-х поверховий житловий будинок за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1 та по капітальному ремонту офісу за адресою: м. Чорноморськ, вул. Данченка, 17/58Н (т.1 а.с. 156-159).

01.07.2016 року між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «БУД-ГУД», було укладено Договір підряду №45, відповідно до умов якого останнім виконувалися роботи з реконструкції приміщення «Одеський міський центр реінтеграції бездомних осіб» за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 2 (т.1 а.с. 152-155).

01.08.2016 року між позивачем та ТОВ «БУД-ГУД» було укладено договір підряду №01/08, відповідно до умов якого останнім виконувались роботи з поточного ремонту приміщень сільської ради пгт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області (т.1 а.с. 148-151).

21.07.2016 року між позивачем та ТОВ «БУД-ГУД» було укладено договір підряду № 48, згідно п.1.1. якого ТОВ «БУД-ГУД» зобов'язалося виконати роботи з капітального ремонту фасаду приміщення і прибудованих приміщень поліклініки КП «Южненська міська лікарня» (т.1 а.с. 146-147).

На підтвердження виконання умов вказаних договорів між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «БУД-ГУД» позивачем надано довідки про вартість виконаних робіт, Акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості ресурсів, договірні ціни, локальні кошториси на будівельні роботи (т.1 а.с. 160-218, т.2 а.с. 19-248, т.3 а.с 1-192); платіжні доручення №246 від 27.05.2016 року на суму 180000,00 грн., №250 від 31.05.2016 року на суму 300000,00 грн, №253 від 01.06.2016 року на суму 100000,00 грн., № 261 від 03.06.2016 року на суму 112500,00 грн., № 270 від 07.06.2016 року на суму 220000,00 грн, №275 від 09.06.2016 року на суму 210000,00 грн, №291 від 15.06.2016 року на суму 100000,00 грн., №290 від 15.06.2016 року на суму 200000,00 грн, №309 від 23.06.2016 року на суму 295930,32 грн., №320 від 29.06.2016 року на суму 75000,00 грн, №363 від 25.07.2016 року на суму 300000,00 грн, №368 від 29.07.2016 року на суму 600000,00 грн., №390 від 05.08.2016 року на суму 350000,00 грн, № 395 від 08.08.2016 року на суму 170000,00 грн, №421 від 23.08.2016 року на суму 350000,00 грн., №429 від 30.08.2016 року на суму 170000,00 грн., №449 від 08.09.2016 року на суму 133000,00 грн., №463 від 13.09.2016 року на суму 600000,00 грн., №464 від 13.09.2016 року на суму 500000,00 грн., №465 від 13.09.2016 року на суму 300000,00 грн., №481 від 21.09.2016 року на суму 460000,00 грн., №484 від 23.09.2016 року на суму 160000,00 грн., №485 від 27.09.2016 року на суму 200000,00 грн., №488 від 29.09.2016 року на суму 300000,00 грн., №507 від 04.10.2016 року на суму 200000,00 грн. (т.1 а.с. 219-243); податковими накладними №5 від 08.08.2016 року, податковою накладною № 16 від 08.09.2016 року, №21 від 09.09.2016 року, №2 від 01.06.2016 року, №23 від 07.06.2016 року, №35 від 08.06.2016 року, №68 від 23.09.2016 року, №71 від 25.07.2016 року, №72 від 14.06.2016 року, № 20 від 09.09.2016 року, №71 від 14.06.2016 року, № 76 від 23.08.2016 року, №88 від 28.09.2016 року, податковою накладною №4 від 03.06.2016 року, №38 від 13.09.2016 року, №71 від 27.09.2016 року, № 93 від 21.07.2016 року, №107 від 26.08.2016 року, № 132 від 22.06.2016 року, №160 від 29.06.2016 року, №87 від 26.05.2016 року, № 108 від 30.09.2016 року, №58 від 21.09.2016 року, №96 від 31.05.2016 року, №150 від 29.07.2016 року (т.1 а.с. 244-250, т.2 а.с. 1-18).

02.10.2015 року між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА» було укладено договір підряду № 02/10/15/03, відповідно умов якого останнє прийняло на себе обов'язки виконати роботи з підготовки площадки та фундаменту під секції В (І) та В (II) на об'єкті - 4-х поверховий житловий будинок (Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів) (т. 3 а.с. 200-203).

Виконання умов вказаного договору між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА» підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт, підсумковими відомостями ресурсів, договірними цінами, рахунками на оплату, локальними кошторисами на будівельні роботи, договором прокату опалубки № 02/10/15/02 від 02.10.2015 року, Актами про надання послуг по договору № 02/10/15/02 (т.3 а.с. 204-249); платіжними доручення №22 від 16.10.2015 року на суму 130000,00 грн., №23 від 16.10.2015 року на суму 140000,00 грн., №29 від 21.10.2015 року на суму 74300,00 грн., №24 від 16.10.2015 року на суму 140000,00 грн. (т.4 а.с. 1-4); податковими накладними №27 від 02.10.2015 року, №30 від 08.10.2015 року, №29 від 07.10.2015 року, №219 від 21.10.2015 року (т.4 а.с 5-8).

02.11.2015 року між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «ГАММА-ОЙЛ» було укладено договір підряду №2.11/15, згідно з яким ТОВ «ГАММА ОЙЛ» прийняло обов'язки виконати роботи по підготовці фундаменту під секції В (І) та В (II) на об'єкт - 4-х поверховий житловий будинок (Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1), а позивач зобов'язався забезпечити фінансування робіт, прийняти та оплатити їх вартість (т.4 а.с. 39-42).

За результатами виконання умов вказаного договору між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «ГАММА-ОЙЛ» сторонами складені первинні документи. Позивачем надано довідку про вартість виконаних робіт, Акт приймання виконаних робіт, підсумкові відомості ресурсів, договірні ціни, локальні кошториси на будівельні роботи (т.4 а.с. 43-44, 46-75); платіжне доручення №59 від 24.11.2015 року на суму 70000,00 грн. (т.4 а.с 45); податкову накладну № 41 від 12.11.2015 року (т.4 а.с. 76).

Між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД» було укладено договір підряду № 01/12/15/08 від 01.12.2015 року, згідно умов якого ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД» зобов'язалося виконати роботи з гідроізоляції та утеплення стін підвалу під секціями В (І) та В (II) на об'єкті - 4-х поверховий житловий будинок (Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1) та по капітальному ремонту об'єкту «Автозаправна станція № 1 «ОКТАН» за адресою м.Кілія, вул. Перемоги, 88 (т.4 а.с. 83-88).

На підтвердження виконання умов вказаного договору між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД» позивачем надано договірну ціну на об'єкт, довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат, Акт приймання виконаних робіт за грудень 2015 року, локальні кошториси, підсумкову відомість ресурсів (т.4 а.с. 88-109); податкові накладні №52 від 29.12.2015 року, №53 від 29.12.2015 року (т.4 а.с. 110-111)., платіжне доручення №101 від 13.01.2016 року (т.4 а.с 87).

03.10.2016 року між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «ПРОМ ГРАВІС» було укладено договір підряду № 3, згідно з яким ТОВ «ПРОМ ГРАВІС» прийняло на себе зобов'язання виконати роботи з кладки зовнішніх та внутрішніх стін цокольного поверху із газобетону (ВІ, В II) та будівництву балконних огорож на об'єкті - 4-х поверховий житловий будинок (Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1, та оздоблювальні роботи прорізей III поверху в приміщенні, де планується розмістити КУ «Одеський міський центр реінтеграції бездомних осіб» (м. Одеса, вул. Балтська дорога, 2) (т.4 а.с. 123-126).

Договір виконаний сторонами. На підтвердження виконання умов вказаного договору між ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» та ТОВ «ПРОМ ГРАВІС» позивачем надано договірні ціни на об'єкти, довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат, Акт приймання виконаних робіт за жовтень 2016 року, видаткову накладну №25 від 24.10.2016 року (т.4 а.с. 127-150); платіжні доручення №510 від 06.10.2016 року на суму 130000,00 грн., №520 від 17.10.2016 року на суму 150000,00 грн., №535 від 25.10.2016 року на суму 300000,00 грн., №536 від 25.10.2016 року на суму 228219,50 грн. (т.4 а.с 151-154); податкові накладні №26 від 24.10.2016 року, №15 від 17.10.2016 року, №25 від 24.10.2016 року, №3 від 06.10.2016 року (т.4 а.с. 155-159).

Крім того, на підтвердження реальності господарських відносин з ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД», а саме придбання у вказаного контрагента профілю алюмінієвого, профілю №0033, профілю №1688 позивачем надано видаткову накладну №150 від 04.03.2016 року, рахунок на оплату №181 від 22.02.2016 року, видаткову накладну №323 від 13.04.2016 року, рахунок на оплату №298 від 17.03.2016 року (т.4 а.с. 160-163); платіжні доручення №195 від 07.04.2016 року на суму 2591,4 грн., №132 від 23.02.2016 року на суму 3729,00 грн. (т.4 а.с. 164-165), податкові накладні №80 від 23.02.2016 року, №29 від 08.04.2016 року (т.4 а.с. 166-167).

Таким чином, у позивача наявні первинні документи щодо здійснення господарських операцій з ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «ГАММА ОЙЛ», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД», ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС» та відповідно наявність підстав для формування податкового кредиту по вказаних господарських операціях. Крім того, відносини позивача із зазначеними контрагентами також відображені у податкових деклараціях з ПДВ за відповідні періоди 2015-2016 років (т.1 а.с. 70-132).

В підтвердження необхідності укладені вищезазначених договорів та долучення до будівельних робіт контрагентів позивач надав укладені ним договори: - з обслуговуючим кооперативом «ЖБТ «Гарантія успіху» від 28.09.2015 року на будівництво своїми та залученими силами 4-х поверхового житлового будинку по вул. Новоселів,1 в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області (т.5 а.с.4-19); - з УКБ Одеської міської ради від 29.06.2016 року на реконструкцію будівлі, в якій планується розташування КУ «Одеський міський центр реінтеграції бездомних осіб за адресою: м. Одеса, Балтська дорога,2 (т.5 а.с.20-26); - з ТОВ «ОКТАН» від 10.12.2015 року на ремонтно-будівельні роботи по об'єкту АЗС по вул.Победи,88 у м. Кілія (т.5 а.с. 27-42); - з ТОВ «АУТ» від 10.05.2016 року на капітальний ремонт офису за адресою м. Чорноморськ, вул. Данченко,17/58-Н (т.5 а.с.43-46); - з Хлібодарською селищною радою від 28.07.2016 року на ремонт приміщень селищної ради в смт Хлібодарське (т.5 а.с.70-71); - з генпідрядником ТОВ «Агросервіс» на виконання субпідрядних робіт з капітального ремонту фасаду будівлі та прибуткових приміщень поліклиники КЗ «Южненська міська лікарня» (т.5 а.с.112-120).

Положеннями пункту 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 року (далі - Порядок №727), факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Крім того, положеннями підпункту 2 пункту 4 розділу ІІІ Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно зокрема викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Дослідженням Акту перевірки, зокрема змісту підрозділу 3.1.2.2 «Податковий кредит» розділу 3.1.2 Акту, судом встановлено, що відповідач дійшов висновку про завищення позивачем податкового кредиту за період з 26.08.2015 року по 31.12.2017 року на загальну суму 1408495,03 грн., проте в Акті перевірки взагалі не викладено в чому саме полягає порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПКУ, на підставі якого відповідачем було встановлено завищення податкового кредиту.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення на те, що в Акті перевірки відображено, що на адресу підприємства надано запит про надання пояснень та засвідчених належним чином копій документів від 06.06.2018 року. Письмових пояснень посадовою особою стосовно встановлених порушень не надавались. Суд вважає, що вказані обставини, які відображені в Акті перевірки, не спростовують твердження позивача, що перевіряючим були надані всі оригінали первинних документів щодо вказаних контрагентів. При цьому суд виходить з наступного.

В Акті перевірки наявний вищезазначений запис (т.1 а.с.51). Представником відповідача надана копія вказаного запиту (т.4 а.с.211), який містить у графі час вручення підпис не визначеної особи, графи «посада та ПІБ посадової особи платника податку або його уповноваженого представника» не заповнені.

Запит оформлений з посиланням на п.20.1.6 ст.20, п.85.2 ст.85 ПКУ, а також з посиланням на те, що під час перевірки виявлено факти, що свідчать про порушення норм податкового законодавства.

Пунктом 85.2 ст.85 ПКУ визначений обов'язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 20.1.6 ст.20 ПКУ встановлено право контролюючого органу запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, вказаними нормами регламентовані права контролюючого органу та обов'язки платника податку під час перевірки щодо надання оригіналів первинних документів під час перевірки.

Між тим, запит стосується надання копій документів. При цьому у запиті відсутній їх перелік.

Питання надання копій документів під час перевірки регламентовані п.85.4,85.5,85.6 ст.85 ПКУ.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Таким чином, якщо контролюючий орган встановив порушення податкового законодавства під час перевірки він має право отримати відповідні копії документів, дослідженням яких встановлені ці порушення. У разі відмови складається акт, у якому повинен бути перелік документів, копії яких запитувались.

Вказані вимоги ПКУ відповідачем під час перевірки позивача не виконані, відповідно посилання представника позивача як на належний та допустимий доказ правомірності висновків Акту перевірки на направлення позивачу вказаного запиту є неспроможним.

Аналіз змісту Акту перевірки відносно позивача по взаємовідносинам з ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «ГАММА ОЙЛ», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД», ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС», свідчить про те, що податковий орган, фактично не дослідивши наявні у позивача первинні документи щодо формування податкового кредиту, вважає його формування неправомірним.

Судом встановлено, що фактично висновки перевіряючих про наявність порушень зі сторони позивача ґрунтуються відповідно до Акту перевірки на складених відносно вказаних контрагентів позивача:

- податкової інформації ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА» за звітний період декларування ПДВ вересень, жовтень 2015 року від 26.02.2016 року №42/20-31-22-02-07 (т.1 а.с.46-47). Представником відповідача у якості доказу по справі надана інша податкова інформація - «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «ГАММА ОЙЛ» за звітний період декларування ПДВ вересень, жовтень» від 29.10.2015 року №79/10-02-22-05/39869829 (т.7 а.с.161-171);

- податкової інформації ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА» за звітний період декларування ПДВ за весь період декларування від 30.12.2015 року №1110/10-13-22-05/39809010 (т.1 а.с.47-48). Представником відповідача у якості доказу по справі надана вказана податкова інформація (т.7 а.с.153-160);

- податкової інформації ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД» за звітний період декларування ПДВ листопад 2015 року №1303/7/26-59-11-05-33 від 26.02.2016 року (т.1 а.с.48-49). Представником відповідача у якості доказу по справі надана вказана податкова інформація (т.7 а.с.150-152);

- податкової інформації ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД» за звітний період декларування ПДВ квітень2016 року №2350/7/20-30-14-02/35972122 від 31.08.2016 року (т.1 а.с.50). Представником відповідача у якості доказу по справі надана вказана податкова інформація №2350/7/20-30-14-02/35972122 від 31.08.2016 року, яка стосується питань проведення фінансово-господарських операцій ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД» з ТОВ «Компанія «Інтертрейд» (т.7 а.с.184-194);

- податкової інформації ТОВ «БУД-ГУД» за звітний період декларування ПДВ вересень 2016 року від 24.10.2016 року №536/10-13-14-04/40282022 (т.1 а.с.43-45). Представником відповідача у якості доказу по справі надана інша податкова інформація від 17.10.2016 року №410/10-13-14-04/40282022 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «БУД-ГУД» за звітний період декларування ПДВ з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та контрагентами - постачальниками з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року (т.7 а.с.172-183);

- даних інформаційно-аналітичної системи «Податковий блок відносно ТОВ «ПРОМ ГРАВІС».

Дослідивши акт перевірки та вказані податкові інформації судом встановлено, що жоден контрагент позивача не перевірявся контролюючим органом.

В податкових інформаціях відносно зазначено про відсутність їх за місцезнаходженням ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», проте без проведення перевірки зазначено про неможливість здійснення ними господарських операцій та порушення податкового законодавства.

В податкових інформаціях відносно ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «ГАММА ОЙЛ» зазначено про направлення запиту та не отримання відповіді на час складання інформації, проте також без проведення перевірки зазначено про нереальність здійсненних ними господарських операцій та порушення податкового законодавства.

Щодо ТОВ «КОМРАД ТРЕЙД», то в податковій інформації зазначено, що вказаному підприємству запит взагалі не направлявся, але також зазначено про порушення податкового законодавства та нереальність здійсненних господарських операцій.

Таким чином, у наданих до суду податкових інформаціях контролюючими органами зроблені висновки про порушення податкового законодавства платниками податків без проведення перевірок в установленому законом порядку їх господарської діяльності, що не відповідає вимогам ПКУ, Порядку №727.

Суд вважає, що вказані відомості не можуть бути до уваги як таки що є неналежними доказами, оскільки складені в порушення вимог законодавства. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку №727, факти виявлених порушень законодавства з питань податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно. Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку описова частина акту перевірки у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення повинна містити чітко викладений зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, та зазначення первинних документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Висновки контролюючого органу фактично ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки в податкових інформаціях, на які посилаються перевіряючи не наведено жодного порушення податкового законодавства зі сторони позивача.

Перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, встановлений ст.83 ПКУ, в якому зазначена - податкова інформація.

Статтею 71 ПКУ встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та порядок її отримання контролюючим органом регламентований ст.ст.72,73 ПКУ. Пунктом 72.1 ст.72 визначений перелік джерел інформації, яка використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Згідно з п.71.1.6 ст.72 ПКУ для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Статтею 74 ПКУ визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючи органи функцій та завдань.

Таким чином, умовами використання податкової інформації під час перевірок повинно бути те, що вона зібрана відповідно до положень ПКУ та зберігається та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Суд вважає, що використані перевіряючими податкова інформація щодо контрагентів позивача виходить за поняття отриманої та опрацьованої інформації, оскільки в них окрім наявної, опрацьованої та систематизованої інформації відносно суб'єкта господарювання, яка наявна в інформаційних базах податкового органу, містятсяь висновки посадової особи, яка складала вказані листи, про порушення ними податкового законодавства. Між тим, відповідно ПКУ, Порядку №727 висновки щодо порушення податкового законодавства суб'єктом господарювання можуть міститься лише в актах перевірки такого суб'єкта, яка здійснюється на підставі, встановленої законом, та обов'язково на підставі первинної документації суб'єкта господарювання.

Саме для виключення безпідставного використання податкової інформації у висновках відповідного суб'єкта господарювання, якій перевіряється, в ПКУ були внесені зміни Законом від 17.07.2015 року та п.86.7 ст.86 ПКУ був доповнений абзацом, згідно з яким контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акту перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до ст.60 цього Кодексу.

Вказані зміни в ПКУ є логічно - послідовними з точки зору того, що лише у встановленому законом порядку обставини можуть бути взяті до уваги та на них можна посилатися як на належні докази контролюючому органу при викладенні висновків акту перевірки відносно суб'єкта господарювання, за результатами якого прийняте податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 12.06.2018 року по справі №826/16272/13-а дійшов висновку, що посилання контролюючого органу на наявність акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента по ланцюгу постачання, а також на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення акту про неможливість проведення звірки будь - які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаного акту з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно - аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону

Суд вважає, що надані до суду первинні документи по взаємовідносинам позивача із контрагентами підтверджують здійснення господарських операцій, які відображені в бухгалтерській та податковій звітності позивача, та спростовують висновки Акту перевірки про наявність з його сторони порушень податкового законодавства.

Крім того, позивач при укладенні договорів з контрагентами діяв з максимально можливою обачністю, а саме ним було встановлено, що контрагенти зареєстрований в ЄДРЮО,ФОП та ГО, були відсутні будь-які дані для сумнівів в правосуб'єктності вказаних контрагентів, вони були зареєстровані платником ПДВ, та виписані на його адресу податкові накладні були ним зареєстровані в ЄРПН, ТОВ «СИЛІКОНОВА ДОЛИНА», ТОВ «ГЛОБАЛСТРОЙБУД», ТОВ «БУД-ГУД», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС» мали діючі ліцензії ДАБІ України на здійснення будівельних робіт (т.1 а.с.133-145, т.3 а.с.193-199, т.4 а.с.21-38, 77-82,115-122).

Статтею 18 Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Відповідач, якій є суб'єктом владних повноважень не зазначив у відзиві на позов, в судовому засіданні жодного доказу щодо недостовірності цих обставин, а також про обізнаність позивача про будь які недостовірні відомості відносно контрагента або його обізнаність щодо порушень податкового законодавства зі сторони контрагента та причетність до цих порушень позивача. Таких доказів не містить і Акт перевірки відносно позивача.

Суд вважає, що саме позивач будь-яких порушень податкового законодавства, по господарським операціям щодо формування податкового кредиту не допустив.

Крім того, наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагентів по ланцюгу господарських відносин (несплата податків, притягнення до відповідальності) не може бути безумовною підставою для визначення податкових зобов'язань позивачу, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїми контрагентами. Жодна норма законодавства не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Верховний Суд в постановах від 12.06.2018 року по справі №826/16272/13-а, від 27.03.2018 року по справі №816/809/17 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними

Зазначений висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові по справі №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018 року.

Крім того, Верховним Судом був сформований висновок у постанові по справі №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018 року, що відсутність у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів, складських приміщень для зберігання товару, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п.38 рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Згідно з статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив щодо зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ: Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжним дорученням №1234 від 30.07.2018 року (т.1 а.с. 5), позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 26409,28 грн.

Враховуючи викладене, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з ГУ ДФС, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 26409,28 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,13,139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУД-МХ» (65009, м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 18, ) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 04.07.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1760619,00 грн ( за основним зобов'язанням - 1408495,00 грн, за штрафними санкціями - 352124,00 грн)

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУД-МХ» (65009, м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 18, ) судовий збір у розмірі 26409,28 грн (двадцять шість тисяч чотириста дев'ять гривень 28 коп.).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.