Справа № 522/12714/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 р. м. ОдесаСправа № 522/12714/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Науменко А.В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі - Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника управління - начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Руслана Костянтиновича, головного спеціаліста інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Лисого Сергія Олександровича, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги заступнику начальника управління - начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Руслану Костянтиновичу, головному спеціалісту інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Лисому Сергію Олександровичу, а саме: скасування припису про усунення порушень вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 квітня 2017 року; скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення №195/17 від 25 квітня 2017 року та №264/17 від 08 червня 2017 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2018 року частково задоволено адміністративний позов, а саме скасовано постанови у справах про адміністративні правопорушення № 195/17 від 25 квітня 2017 року та № 264/17 від 08 червня 2017 року

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позивних вимог, так як позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваним рішенням у зв'язку з зазначенням недостовірних даних у дозвільних документах та невиконанням законного припису контролюючого органу.

При цьому, на думку апелянта, позивачем суттєво пропущено встановлений 10-денний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення № 195/17 від 25 квітня 2017 року.

В свою чергу, позивачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані постанови у справах про адміністративні правопорушення прийняті всупереч вимог чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції, зокрема, встановлено, що 11 квітня 2017 року контролюючим органом проведено позапланову перевірку об'єкту будівництва - реконструкції квартири № 1-а та горищного приміщення, розташованого в габаритах зазначеної квартири, з пристроєм в ньому мансардного поверху для розміщення квартири № 1-6 без підвищення висотних відміток будівлі зі зміною ухилу покрівлі з боку двору, за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Єврейська, 20.

При цьому, за наслідком проведеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки, з якого вбачається, що головним архітектором проекту розроблено проектну документацію з реконструкції квартири № 1-а та горищного приміщення, розташованого в габаритах зазначеної квартири, з пристроєм в ньому мансардного поверху для розміщення квартири № 1-6 без підвищення висотних відміток будівлі зі зміною ухилу покрівлі з боку двору за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Єврейська, 20, з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме вимог п. 4.8 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», п. 8.11 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинку. Реконструкція та капітальний ремонт», п. 2.24, п. 2.25, 2.9 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Також, приписом від 11 квітня 2017 року, виданим головному архітектору проекту встановлено необхідність привести проектну документацію у відповідність до вимог державних будівельних норм та правил до 11 травня 2017 року.

Крім того, 11 квітня 2017 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96-1 КУпАП.

В свою чергу, постановою у справі про адміністративне правопорушення № 195/17 від 25 квітня 2017 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 17 000,00 грн.

Згодом, 25 травня 2017 року заступником начальника - начальником інспекційного відділу № 1 Управління видано направлення для проведення позапланової перевірки об'єкта будівництва, з метою перевірки виконання вимог виданого припису.

Так, актом перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25 травня 2017 року встановлено, що позивачем не виконано вимог припису.

Внаслідок чого, 25 травня 2017 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

При цьому, постановою у справі про адміністративне правопорушення № 264/17 від 08 червня 2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 17 000,00 грн.

Не погоджуючись з отриманими рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних постанов у справах про адміністративні правопорушення, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 308 КАС, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин судом першої інстанції надано правову оцінку правомірності оскаржуваних постанов у справах про адміністративні правопорушення від 25 квітня 2017 року та від 08 червня 2017 року, а також припису щодо усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11 квітня 2017 року.

При цьому, судом першої інстанції відмовлено позивачу у скасуванні оскаржуваного припису щодо усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11 квітня 2017 року.

В даному випадку, позивачем не оскаржено вищезазначений висновок суду першої інстанції, а тому колегією суддів, у межах розгляду даної апеляційної скарги, надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог.

В свою чергу, в частині висновку суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2017 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно п. 3 ч. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. Скарга, що надійшла, протягом трьох діб надсилається разом із справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати.

Згідно ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що право особи на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

В свою чергу, таким легітимним обмеженням є строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав, що установлений чинним процесуальним законодавством.

При цьому, з вищевикладених норм вбачається, що законодавцем встановлено 10-денний строк звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, який обчислюється з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі та наданих позивачем пояснень вбачається, що оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2017 року, копію якої отримано 10 травня 2017 року, оскаржено позивачем до суду 12 липня 2017 року, тобто із суттєвим пропуском встановленого 10-денного строку.

В свою чергу, поновлюючи відповідний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2017 року, судом першої інстанції встановлено, що позивач скористався адміністративним порядком оскарження постанови, а тому ним з поважних причин пропущено встановлений 10-денний строк звернення до суду.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, з огляду на наступне.

В даному випадку, вищевикладеними положеннями КУпАП передбачено, що особа має право оскаржити постанову про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), або у судовому порядку.

В свою чергу, відповідні положення КУпАП не містять обов'язку застосовувати судовий порядок захисту своїх прав виключно після застосування адміністративного порядку оскарження.

При цьому, у разі застосування адміністративного порядку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідна скарга має подаватись в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, наявна у матеріалах справи копія заяви позивача від 11 травня 2017 року, що адресована заступнику начальника Управління ДАБК Одеської міської ради, у якій повідомлено останнього про недоречність встановленої контролюючим органом необхідності вносити зміни у складену проекту документації, а також про факт надіслання скарги до прокуратури, на думку колегії суддів, не є скаргою на постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2017 року у розумінні положень КУпАП, так як не містить вимог про скасування останньої.

Крім того, положеннями КУпАП не передбачено можливості оскаржувати постанову про накладення адміністративного стягнення до органів прокуратури.

В даному випадку, категорія адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності відноситься до особливої (термінової) категорії адміністративних справ, у якій законодавцем встановлено скорочені строки звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав.

При цьому, позивачем не зазначено об'єктивно непереборних обставин, які б не залежали від його волевиявлення або пов'язані з істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили його можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом, у встановлений процесуальним законодавством строк.

Більш того, із зібраних матеріалах справи вбачається, що позивач вважав протиправною оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення з дня її отримання, проте не звернувся до суду з відповідної позовною заявою у встановлені КУпАП строки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність поновлення пропущеного строку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, так як позивачем належним чином не підтверджено поважності пропуску останнього.

При цьому, в частині висновку суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08 червня 2017 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 14 вказаного Порядку встановлено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний:

- допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Згідно ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю,- тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку, контролюючим органом проведено перевірку виконання позивачем припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 квітня 2017 року, станом на 25 травня 2018 року.

В свою чергу, за наслідком встановлення факту невиконання вищевказаного припису контролюючим органом встановлено порушення ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Між тим, аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є адміністративним правопорушенням, об'єктом якого є встановлений законодавством обов'язок з виконання відповідних вимог посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а об'єктивна сторона - полягає у порушенні встановленого обов'язку, суб'єктивна сторона може мати вираз як у формі умислу, так і необережності.

В свою чергу, для правильного вирішення питання щодо правомірності визнання позивача винним у вчиненні спірного адміністративного правопорушення, колегії суддів належить з'ясувати, чи наявний в діяннях особи склад такого адміністративного правопорушення.

В даному випадку, у позивача виник обов'язок з виконання вищевказаного припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 квітня 2017 року, після його отримання 24 квітня 2017 року.

При цьому, відповідний обов'язок, на думку колегії суддів, носив імперативний характер, а також мав бути виконаний позивачем, шляхом виправлення встановлених недоліків, подавання додаткових документів та пояснень (у разі незгоди з його вимогами), у визначений приписом строк, тобто до 11 травня 2017 року.

В даному випадку, як вже зазначалось колегією суддів, у матеріалах справи наявна копія заяви позивача від 11 травня 2017 року, що адресована заступнику начальника Управління ДАБК Одеської міської ради, з повідомленням останнього про недоречність встановленої контролюючим органом необхідності вносити зміни у складену проекту документації, без жодних пояснень та обґрунтувань такої недоречності.

Між тим, колегія суддів вважає, що лише зазначене суб'єктивне небажання позивача виконувати зазначені у приписі контролюючого органу вимоги, без надання жодних пояснень з цього приводу, не є правомірною підставою для його невиконання.

В свою чергу, позивач не позбавлявся права оскаржити отриманий припис у встановленому законом порядку, сповістивши про це контролюючий орган, з метою продовження встановленого у приписі строку виконання його вимог.

Крім того, позивач не скористався наявним у нього правом надати свої пояснення щодо виявлених в проектній документації невідповідностей вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил до контролюючого органу під час розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що позивачем не вчинено належних дій на виконання отриманого припису контролюючого органу, який є обов'язковим до виконанням документом, внаслідок чого його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення від 08 червня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - задовольнити.

Скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2018 року, в частині висновку про визнання протиправною постанову по справі про адміністративне правопорушення № 195/17 від 25 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 96-1 КУпАП, а також висновку про визнання протиправною постанову по справі про адміністративне правопорушення № 264/17 від 08 червня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Прийняти у цій частині нове рішення, яким залишити без розгляду позов ОСОБА_1, в частині позовних вимог про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення № 195/17 від 25 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 96-1 КУпАП, а також відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною постанову по справі про адміністративне правопорушення № 264/17 від 08 червня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

В решті - рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян