Справа № 522/23589/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/23589/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П. , Єщенка О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

13.12.2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії, починаючи з 01.01.2016 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року позов позовні вимоги ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії, за період з 01.01.2016 року по 12.06.2017 року - залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального процесуального права. Зазначає, що приймаючи ухвалу про залишено без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15 липня 2015 року № 614, який набрав чинності 1 січня 2016 року) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Таким чином, право позивача щодо перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ. Відтак, суд першої інстанції помилково застосував до вказаних правовідносин положення статті 99 КАС України.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив передбачений ч.2 ст. 99 КАС України строк, а тому суд позовну заяву за період 01.01.2016 року по 12.06.2017 року залишив без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору у цій справі є протиправність відмови органу пенсійного фонду у проведенні позивачу перерахунку з урахуванням нового розміру грошового забезпечення та виплати пенсії з урахування даного перерахунку, починаючи з 01.01.2016 року.

Отже, для звернення до суду із цими вимогами за захистом свого права та інтересу позивачу відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк.

За правилами ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Проте, з даними позовом позивач звернувся 13.12.2017 року, тобто з порушенням терміну звернення до суду.

Отже, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви, право на належне пенсійне забезпечення, на думку позивача, порушується з моменту установлення нового розміру грошового забезпечення згідно з положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року, починаючи з 01.01.2016 року по день звернення до суду із цим позовом, суд має надати оцінку правомірності правовідносин та вжити, у разі наявності відповідних підстав, заходів захисту порушених прав у межах шестимісячного строку, який відліковується до дня звернення із позовом, а не з моменту звернення із відповідною заявою до органу, що призначає пенсію.

На підставі наведеного, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 має бути залишений без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунку та виплату пенсії за період з 01.01.2016 року по 12.06.2017 року.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, згідно ч.1 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В силу вимог ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 цієї статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватись інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З наведених вище приписів КАС України можна дійти висновку, що ч.2 ст.99 КАС України визначено загальний строк звернення до адміністративного суду та порядок його обчислення, за умови якщо цим Кодексом або іншими законами не визначено спеціальних строків та порядок їх обчислення.

У свою чергу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити , що згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15 липня 2015 року № 614, який набрав чинності 1 січня 2016 року) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, право позивача щодо перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ. Відтак, суд першої інстанції помилково застосував до вказаних правовідносин положення статті 99 КАС України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином не досліджено питання пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом у зв'язку із чим такий прийшов до передчасного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, чим фактично позбавив останнього можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.5 КАС України.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував усі ці обставини та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строків звернення до адміністративного суду. Доводи апелянта є підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 2 ч. ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року було неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, а відтак, оскаржувана Ухвала підлягає скасуванню.

Підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення по справі є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч.1 ст. 317).

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року про повернення позовної заяви по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Коваль М.П. Єщенко О.В.