Справа № 1940/1636/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1636/18

08 листопада 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Юрія Богдановича

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про скасування акту та розрахунку плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області в якій просив суд скасувати акт № 0010549 та розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту від 15.03.2018 №0010549.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на 89 кілометрі автомобільної дороги Львів - Радехів - Луцьк 15.03.2018 року було зупинено автомобіль Renaum, модель Magnum 480, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки Wilcox, модель 601752, реєстраційний номер НОМЕР_3, які належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, для здійснення габаритно-вагового контролю за результатами якої було складено відповідні довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.03.2018 № 003587 та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 15.03.2018 № 0010549. Позивач вважає, що оскільки Наказом № 197 від 01.03.2018 року виданого Державною службою України з безпеки на транспорті затверджено графік проведення рейдових перевірок у період з 05.03.2018 по 11.03.2018, однак Управління Укртрансбезпеки у Волинській області здійснювалася рейдові перевірки з 12.03.2018 р до 17.03.2018 p., а значить Управління Укратрансбезпеки у Волинській області здійснювала рейдову перевірку 15.03.2018 року незаконно, без надання повноважень. Окрім того, зазначає, що в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» він не є перевізником, а отже застосування фінансових санкцій є неправомірним. Також, вказує на те, що розрахунок вартості плати за проїзд повинен був бути розрахований із врахуванням пройденої відстані, а саме 89 км., а не 208.

У зв'язку з вищенаведеним просив суд скасувати акт № 0010549 та розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту від 15.03.2018 №0010549.

Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін на 06 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначення судове засідання на 02 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено до 23 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в судовому засіданні 23 жовтня 2018 року розгляд справи було відкладено до 08 листопада 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені в позовній заяві та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та вказав, що акт Управління Укртрансбезпеки у Волинській області №0010545 від 15.03.2018 «Про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів» та Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №2 від 15.03.2018 прийняті відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

У відповідності до п.16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п.3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, 15 березня 2018 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №234 від 07.03.2018, яким затверджений графік проведення рейдових перевірок з 12.03.2018р. по 18.03.2018, та направлення на перевірку №027236 від 07.03.2018, на 89 км автомобільної дороги Н-17 «Львів - Радехів - Луцьк», проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою КМУ №422 від 20.05.2013р. (далі - Порядок №422), був зупинений транспортний засіб марки Renault, модель Magnum 480, реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом марки Wilcox, модель 601752, реєстраційний номер НОМЕР_3. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Renault, реєстраційний номер НОМЕР_4, серії НОМЕР_5 даний транспортний засіб належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3.

Згідно товарно-транспортної накладної № 8 від 15 березня 2018 року ОСОБА_5 здійснив навантаження на вищевказаний автомобіль, а саме: борошно пшеничне маса брутто якого складала сорок три тонни 260 кілограм, погрузка здійснювалася за адресою м. Луцьк, вул. Малогвардійська, 11.

ОСОБА_5, надав для перевірки посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Волинській області наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_6, видане 4-им ВРЕР м. Теребовля 28.03.2013; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_4 серії НОМЕР_5; свідоцтво про реєстрацію напівпричепа Wilcox, номерний знак НОМЕР_3; товарно-транспортну накладну №7 від 15.03.2018р. (розвантаження у Тернопіль); товарно-транспортну накладну №8 від 15.03.2018р. (розвантаження у Тернопіль); товарно-транспортну накладну №9 від 15.03.2018р. (розвантаження у Чортків).

Як слідує з чеку про зважування №11064 від 15.03.2018 та Довідки №0003587 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.03.2018 за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Renault, - номерний знак НОМЕР_4 та напівпричепу марки Wilcox, номерний знак НОМЕР_3 загальна маса транспортного засобу становила 43,6 т при нормативно допустимій - 40 т; навантаження на задню одиночну вісь тягача становило 15,95 т при нормативно допустимому -11т. Зважування проводилось пересувною автомобільною вагою типу CHEKLODE FREEWEIGH, заводський номер НОМЕР_7.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №036034 від 15.03.2018.

В подальшому посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010549 від 15.03.2018 та на підставі Акту Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №2 від 15.03.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 повинен сплатити 2329,60 Євро плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Не погоджуючись з такими рішеннями суб'єкта владних повноважень ОСОБА_3 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що він не може нести відповідальність за виявлені контролюючими органами порушеннями, оскільки такі не вчиняв, а та обставина, що він є власником автомобіля не є підставою для застосування до нього фінансових санкцій та покладення обов'язку сплатити додатково за перевищення вагових нормативів.

Суд погоджується з позицією позивача і вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, з огляду на наступне.

Правовідносини у сфері перевезення вантажів регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт", Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", якою затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Згідно з п. 31-1 вищевказаного Порядку, перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Виключна відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів, у тому числі і за відсутність документів, передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", передбачена і статтею 60 цього Закону.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послуги згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст.33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Аналізуючи вищенаведені правові норми суд прийшов до висновку про те, що відповідальність за порушення вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть перевізники, а не власники транспортних засобів, за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього у відповідності до ст.1 Правил дорожнього руху України.

Окрім того, ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція, тощо).

Проаналізувавши відзив Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, суд вбачає, що відповідач визначив позивача перевізником так як ОСОБА_3 є власником зупиненого транспортного засобу, є фізичною особою-підприємцем з кодом КВЕД 49.41 - вантажний автомобільний транспорт, також наявний КВЕД 46.11 - діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, що на думку управління відповідало цілям перевезення та типу вантажу - пшеничне борошно. Водночас, ОСОБА_5 - водій транспортного засобу та перевізник згідно товарно-транспортних накладних не зареєстрований як фізична особа-підприємець, а тому не є перевізником у розумінні ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Разом з тим, суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки не може власник транспортного засобу, бути притягнутий до відповідальності лише через те, що перевізник не зареєстрований як суб'єкт господарювання.

Суд відхиляє обґрунтування відповідача і щодо посилань на те, що договір позички не є належним та допустимим доказом на підтвердження того, що автомобіль вибув з користування позивача, оскільки такі дії, в розумінні вчинення цивільно-правової угоди, можуть учинятись за волевиявленням сторін.

Позивач передав свій транспортний засіб у користування відповідно до наявного в матеріалах даної адміністративної справи договору позики від 01 січня 2018 року укладеного між ОСОБА_3 (Позичкодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (Користувач), в якому визначив об'єм прав щодо автомобіля Renaum, модель Magnum 480, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Майно), серед яких використовувати Майно у господарській діяльності за цільовим призначенням, передавати Майно у користування третім особам за умови отримання на це письмового дозволу Позичкодавця.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятих ними рішень відносно позивача.

Суд не дає оцінку іншим обґрунтуванням, на які посилаються позивач та відповідач щодо пройденої відстані, щодо затримання транспортного засобу та інших, оскільки судом визнано, що позивач не є суб'єктом цих порушень, а тому він не може спростовувати обставини, які не зачіпають його прав та інтересів.

У ч. 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та доводяться матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Волинській області в користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір згідно квитанції №0.0..1 від 01.08.2018 в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю. Акт управління Укртрансбезпеки у Волинській області (вул. Зв'язківців 1-Б, м. Луцьк, 43020, ідентифікаційний код 39816845) №0010549 від 15.03.2018 р. "Про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів" та розрахунок №2 від 15.03.2018 р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту №0010549 від 15.03.2018 р. - скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні за рахунок бюджетних асигнувань управління Укртрансбезпеки у Волинській області (вул. Зв'язківців 1-Б, м. Луцьк, 43020, ідентифікаційний код 39816845).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.