Справа № 522/5088/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/5088/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Бондар В.Я.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Градовського Ю.М., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області 4 батальйону 4 роти Департаменту патрульної поліції капітана поліції Свідерко Андрія Івановича, 3-тя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області 4 батальйону 4 роти Департаменту патрульної поліції капітана поліції Свідерко Андрія Івановича, за участю 3-ї особи Управління патрульної поліції в Одеській області, у якому просив скасувати постанову серії ЕАА № 302572 по справі про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення була складена відповідачем незаконно, без дотримання вимог норм законодавчих актів, з порушенням процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, на думку позивача, відповідачем не було доведено належними доказами факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду мі. Одеси позов ОСОБА_1 - задоволено.

Скасовано постанову ЕАА № 302572 від 21 лютого 2018 року Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області 4 батальйону 4 роти Департаменту патрульної поліції капітана поліції Свідерко Андрія Івановича про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, представник Управління патрульної поліції в Одеській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини справи, які суд вважав встановленими та висновки суду не відповідають матеріалам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просить апеляційну скаргу Управління патрульної поліції В Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, інспектором УПП в Одеській області 4 батальйону 4 роти Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Свідерко А.І. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 302572 від 21.02.2018 р., згідно з якою позивач, ОСОБА_1, 21 лютого 2018 року, керуючи транспортним засобом марки Mersedes-Benz 420, д/н НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку по вулиці Грецькій, 43 на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 «г» Правил дорожнього руху.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, всупереч вимог ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, у зв'язку з чим прийшов до висновку про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, суд зробив висновок, що відсутні докази того факту , що саме позивач здійснив зупинку на пішохідному переході.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.1 Правил регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

За приписами пп. «ґ» та «г» п. 15.9 ПДР зупинка забороняється: г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Позивач, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної постанови зазначав, що зупинка на пішохідному переході не перешкоджає дорожньому руху, оскільки, на його думку, перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Однак, у розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Крім того, згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному, а тому доводи позивача, що зупинка транспортного засобу не перешкоджає дорожньому руху є хибними.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, докази, того що позивач здійснив саме вимушену зупинку у розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху - відсутні.

Водночас, в матеріалах справи, наявні докази, а саме фотографія транспортного засобу, марки Mersedes-Benz 420, д/н НОМЕР_1, зроблена інспектором патрульної служби на місці вчинення правопорушення, з якої вбачається, що транспортний засіб знаходиться на пішохідному переході.

Таким чином, фотографія спростовує пояснення позивача, викладені в позовній заяві щодо відсутності в його діях правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Крім того, безпідставними є висновки суду першої інстанції щодо недоведеності того факту, що саме позивач здійснив зупинку транспортного засобу на пішохідному переході, оскільки сам позивач цього факту не заперечує.

Колегія суддів зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що посилання позивача на вищезазначені обставини носить формальний характер та розцінюється як засіб ухилитися від адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції належної оцінки викладеним фактичним обставинам справи та доказам, які мають істотне значення для справи, надано не було, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21.02.2018 року серія ЕАА № 302572 та закриття провадження у справі задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв'язку з тим, що при ухваленні рішення судом першої інстанції неповно дослідив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області 4 батальйону 4 роти Департаменту патрульної поліції капітана поліції Свідерко Андрія Івановича, за участю 3-ї особи Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення судового рішення та оскарженню не підлягає.

Дата складення повного судового рішення 15.11.2018р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Градовський Ю.М. Шеметенко Л.П.