Справа № 804/3602/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2018 року Справа № 804/3602/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача ОСОБА_8
представника відповідача Малишевої А.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В обґрунтування позову зазначено, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області є протиправними, оскільки за позивачем припинено право власності на майно, що розташовано на земельній ділянці, яка перебувала в оренді у позивача. Позивач звертався до Дніпропетровської міської ради з заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки. Таким чином, на підставі 120 Земельного кодексу України, оскільки третіми особами набуто право власності на об'єкти нерухомості, то разом з цими об'єктами до третіх осіб перейшло право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. З огляду на зазначене, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 12.06.2018 року поновлено позивачу строк звернення до суду з позовною заявою, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
04.07.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 16.07.2018 року для надання додаткових доказів; 16.07.2018 року перенесено підготовче засідання на 26.07.2018 року, у зв'язку з перебуванням судді Бондар М.В. у відпустці; 26.07.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.08.2018 року; 03.08.2018 року продовжено підготовче засідання на 30 днів та оголошено перерву до 31.08.2018 року; 31.08.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 06.09.2018 року; 06.09.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.09.2018 року; 18.09.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 05.10.2018 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача.
За письмовою згодою представників сторін розгляд справи по суті відбувся 05.10.2018 року після закінчення підготовчого провадження.
В судовому засіданні 05.10.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача заперечувала проти позову, просила суд відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради №98/30 від 21.09.2005 року вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки і передати земельну ділянку (адреса: АДРЕСА_1 площею 0,0757 га кадастровий номер НОМЕР_2) у спільну оренду строком на п'ятнадцять років, зокрема, ОСОБА_3 (частка користування 6,47% або 0,0049 га).
Відповідно до умов вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0757 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Індустріальний район). Строк дії договору 15 років.
Факт виконання умов вищезазначеного договору підтверджується актом приймання - передачі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 від 21.11.2005 року.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2011 року у справі №0417/2-875/2011 зустрічні позови ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - задоволено.

Визнано право власності за ОСОБА_4 на об'єкт нерухомого майна який складається з будівлі кафе літ. Д'-1, Д-1 поз. 1 -26, загальною площею 212,2 кв.м., літнього майданчика з козирком літ. д; літніх майданчиків з навісами літ. М, Н, Щ, літнього майданчика з навісом літ. Ю; підсобної будівлі літ. Ш; підсобної будівлі літ. 0-1, ганка о, загальною площею 20,8 кв.м.; підсобної будівлі літ. Я-1 загальною площею 3,1 кв.м.; огорожа та споруд №4, 4а, 5, 7, 9, 9а, 10а, 18-31, 33-54, приміщення цокольного поверху в частині будівлі Г-2 поз. 1-5, загальною площею 91,3 кв.м. під літ. г3- г7, літніх майданчиків з навісами літ. г3-лит. г7; естакади лит.г8; навісу літ. 2А., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровська, АДРЕСА_1.

Припинено право власності на частку у спільному майні у інших співвласників на об'єкт нерухомого майна який складається з будівлі кафе літ. Д'-1, Д-1 поз. 1 -26, загальною площею 212,2 кв.м., літнього майданчика з козирком літ. д; літніх майданчиків з навісами літ. М, Н, Щ, літнього майданчика з навісом літ. Ю; підсобної будівлі літ. Ш; підсобної будівлі літ. 0-1, ганка о, загальною площею 20,8 кв.м.; підсобної будівлі літ. Я-1 загальною площею 3,1 кв.м.; огорожа та споруд №4, 4а, 5, 7, 9, 9а, 10а, 18-31, 33-54, приміщення цокольного поверху в частині будівлі Г-2 поз. 1-5, загальною площею 91,3 кв.м. під літ. г3- г7, літніх майданчиків з навісами літ. г3-лит. г7; естакади лит.г8; навісу літ. 2А., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровська, АДРЕСА_1.

Визнано право власності за ОСОБА_5 на торгівельно-розважальний комплекс літ. В-2, загальною площею 575,0 кв.м., який складається з приміщення №1 - кафе, приміщення №4 - готель, з навісом (літера Е), зокрема приміщення №1-кафе, загальною площею 393,5 кв.м., приміщення №4 - готель загальною площею 181,5 кв.м.; навіс літ. Є; споруди №60, частина III; на частину будівлі літ. Г-3, молодіжний центр у вигляді приміщення №4, 5, 6, IV, II, загальною площею 476,1 кв.м.; тамбур лит. г3-1, ґанок з навісом літ. г, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Припинено право власності на частку у спільному майні у інших співвласників на торгівельно-розважальний комплекс літ. В-2, загальною площею 575,0 кв.м., який складається з приміщення №1 - кафе, приміщення №4 - готель, з навісом (літера Е), зокрема приміщення №1-кафе, загальною площею 393,5 кв.м., приміщення №4 - готель загальною площею 181,5 кв.м.; навіс літ. Є; споруди №60, частина III; на частину будівлі літ. Г-3, молодіжний центр у вигляді приміщення №4, 5, 6, IV, II, загальною площею 476,1 кв.м.; тамбур лит..г3-1, ґанок з навісом літ. г, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на готель в частині будівлі літ. Г-3 загальною площею 530,1 кв.м. в т.ч. 1-поверх поз. 1-18, 1-1, 1-2, загальною площею 179,1 кв.м; 2-поверх поз. 19-34, IIІ, загальною площею 171,8 кв.м.; 3-поверх поз. 35-50, V, загальною площею 179,2 кв.м.; прибудова літ. г'-1, загальною площею 11,9 кв.м.; прибудова літ. г"-1, загальною площею.9,1 кв.м.; літ. г' -ганок з дашком; літ. г"-естакада; гх- ґанок; прибудову літ. Ж7-1 на першому поверсі - загальною площею 25,3 кв.м., ґанок літ. ж9, які розташовані по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську.

Припинено право власності на частку у спільному майні у інших співвласників на готель в частині будівлі літ. Г-3 загальною площею 530,1 кв.м. в т.ч. 1-поверх поз. 1-18, 1-1, 1-2, загальною площею 179,1 кв.м; 2-поверх поз. 19-34, IIІ, загальною площею 171,8 кв.м.; 3-поверх поз. 35-50, V, загальною площею 179,2 кв.м.; прибудова літ. г'-1, загальною площею 11,9 кв.м.; прибудова літ. г"-1, загальною площею.9,1 кв.м.; літ. г' -ганок з дашком; літ. г"-естакада; гх- ґанок; прибудову літ. Ж7-1 на першому поверсі - загальною площею 25,3 кв.м., ґанок літ. ж9, які розташовані по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську.

04.06.2013 року позивач звернувся до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області із заявою №1433314, у якій просив здійснити державну реєстрацію права власності на будівлі та споруди за реєстраційним номером 6161852, що розташовані: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

25.06.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Тертишною Ю.С. РС ДМУЮ Дніпропетровської області прийнято рішення №3433084 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку з тим, що заявлене право вже зареєстровано (а.с. 24).

02.10.2013 року позивач звернувся до Дніпропетровського міського голови із заявою, у якій просив достроково розірвати договір оренди земельної ділянки №98/30 від 21.09.2005 року та вказав, що на підставі рішення Індустріального суду м. Дніпропетровська від 25.02.2011 року у справі №0417/2-875/2011 позивач не є власником будівель і споруд, які розташовані на орендованій ним земельній ділянці (а.с. 27).

15.10.2013 року КП "Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру" Дніпропетровської міської ради розглянуто заяву позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки та зазначено, що договори оренди землі можуть бути розірвані у випадках, викладених у статті 31 Закону України "Про оренду землі" (а.с. 29).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.11.2017 року підтверджено, що за позивачем відсутня державна реєстрація права власності на будівлі та споруди за адресою м. Дніпропетровська, АДРЕСА_1 (а.с. 25- 26).

В судове засідання представником позивача надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2018 року, з якої вбачається, що нерухоме майно, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровська, вулиця Калинова, 3 за позивачем не зареєстровано.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- №11668-1319 від 11.09.2017 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2015 рік - 3777,72 грн., 2016 рік - 6199,27 грн., 2017 рік - 5257 грн.;

- №-0464 від 01.03.2018 року, яким позивачу визначеного суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 5257 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішенням, звернувся до суду з цим позовом.

Спірним питанням у даній справі є правомірність визначення контролюючим органом податкового зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку у зв'язку з переходом права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на орендованій позивачем земельній ділянці, до третіх осіб.

Питання виникнення права користування земельними ділянками, його здійснення та припинення врегульовано та Законом України "Про оренду землі" №161-XIV від 06.10.1998 року, а відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, у тому числі зі сплати орендної плати з фізичних осіб, їх адміністрування, визначення платників податків та зборів, їх прав та обов'язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства - Податковим кодексом України.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки; об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (пункти 288.2, 288.3 статті288 Податкового кодексу України).

Пунктами 288.4 та 288.5 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

На підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.

У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 12.09.2017 року у справі №21-3078а16.

Суд зазначає, що на відміну від рухомих речей, нерухомість має безпосередній та нерозривний правовий зв'язок із земельною ділянкою, на якій вона розташована. У силу особливого правового статусу нерухомого майна чинне земельне законодавство передбачає і особливий автоматичний порядок набуття законним власником нерухомості і права на земельну ділянку, на якій розташований такий об'єкт.

В судовому засіданні встановлено, що право власності на об'єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1, м. Дніпропетровська, припинилось за позивачем у 2011 році на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з моменту переходу права власності на об'єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 в м. Дніпрі, до нового власника, до такої особи перейшов і обов'язок сплачувати податок на землю або орендну плату за земельну ділянку.

На думку суду, та обставина, що Дніпропетровська міська рада за заявою позивача не здійснила дій щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з позивачем, не може бути підставою для покладення на позивача обов'язку сплачувати орендну плату після переходу права власності на нерухоме майно до іншої особи.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставне визначення оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями позивачу зобов'язання з орендної плати за землю за 2015-2018 роки.

Суд також зауважує, що пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

З аналізу вищевказаної правової норми вбачається, що контролюючий орган надсилає платнику орендної плати за землю податкове повідомлення-рішення щорічно до 01 липня поточного року.

В порушення вищезазначеного, контролюючим органом визначено у податковому повідомленні-рішенні №11668-1319 від 11.09.2017 року суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата за три роки 2015, 2016, 2017.

Крім того, представником відповідача надано до матеріалів справи витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 від 28.04.2016 року №03-07/270416/4, в якому зазначено власника - ОСОБА_4 та який був покладений в основу розрахунку податкового зобов'язання з орендної плати у спірних податкових повідомленнях-рішеннях.

В порушення пункту 288.5 статті 288 та підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Дніпропетровській області до суду не надано відповідного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки щодо позивача по справі, який би мав бути підставою для здійснення розрахунку податкового зобов'язання з орендної плати саме позивачу.

На підставі частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 18.04.2018 року.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39394856) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області:

- №11668-1319 від 11.09.2017 року;

- №-0464 від 01.03.2018 року.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 16.10.2018 року.

Суддя М.В. Бондар