Справа № 826/6009/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 листопада 2018 року № 826/6009/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень,

позивач - ОСОБА_1 (паспорт оглянуто у судовому засіданні),

представник позивача - Логінов Володимир Георгійович (довіреність від 06.03.2017),

представник відповідача - Аблішев Владлен Анатолійович (довіреність від 07.08.2017 № 54/26-57-10-18),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 22.11.2016 №, №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державою не забезпечено підтримання соціального рівня життя громадян. Крім того, спірні податкові повідомлення-рішення суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам, оскільки позивачем у зв'язку з анулюванням (прощенням) боргу не отримано жодного прибутку.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, зобов'язано відповідача надати письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні 23.11.2017 представником відповідача подано заперечення проти позову, з яких вбачається, що відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки в ході проведення перевірки контролюючим органом виявлено порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині не нарахування та несплати до бюджету ПДФО та військового збору, а також неподання декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, в якій позивач повинна була самостійно задекларувати дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу кредитором у 2015 році.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні 23.11.2017 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Керуючись положеннями ст.122 чинного станом на дату розгляду справи Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

15 грудня 2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України, судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2011 між ПАТ «Укрсоцбанк» (сторона 1), ОСОБА_4 (сторона 2) та ОСОБА_1 (сторона 3) укладено договір про переведення боргу (заміну позичальника у зобов'язанні), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний позичальник передає, а новий позичальник приймає на себе виконання зобов'язань перед кредитором щодо погашення кредиту у сумі 49020,00 доларів США, сплати процентів у розмірі 13,50 % річних та наявних комісій (далі по тексту - борг) за договором кредиту №10-29/4881 від 21.12.2007.

25 листопада 2015 позивач звернулася до ПАТ «Укрсоцбанк» з заявою - Додаток №1 до Договору про внесення змін №1 від 18.06.2015 до Договору №10-29/4881 від 21.12.2007 - на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, в якій просить здійснити погашення кредиторської заборгованості (в тому числі достроково) в порядку черговості, яка передбачена договором кредиту №10-29/4881 від 21.12.2007 в загальній сумі 2570,00 доларів США шляхом договірного списання коштів з поточного рахунку НОМЕР_2. Також, керуючись п.3.6 Договору про внесення змін №1 від 18.06.2015 до Договору №10-29/4881 від 21.12.2007 позивач просить здійснити анулювання (прощення) заборгованості за договором кредиту в загальній сумі 2570,00 доларів США, з якої основна заборгованість по кредиту складає 2570,00 доларів США. При цьому, згідно заяви позивач повідомлена про суму анулювання (прощення) заборгованості на зазначених умовах та про свій обов'язок самостійно сплатити ПДФО і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. Датою анулювання (прощення) заборгованості вважається 01.12.2015.

Листом від 19.05.2016 №11.1-186/79-615 на запит відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» підтверджено інформацію про суми нарахованих та виплачених доходів з ознакою « 126» у вигляді анулювання кредитної заборгованості, зокрема, позивачу за 3 квартал 2015 року, згідно якої сума доходу у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості складає 86075,87 грн., з яких сума доходу, що не підлягає оподаткуванню згідно пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України складає 609,00 грн., сума нарахованого та виплаченого доходу, відображена в формі 1-ДФ складає 85466,87 грн., за 4 квартал 2015 року, згідно якої сума доходу у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості складає 258713,81 грн., з яких сума доходу, що не підлягає оподаткуванню згідно пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України складає 0,00 грн., сума нарахованого та виплаченого доходу, відображена в формі 1-ДФ складає 258713,81 грн.

Доказів подання позивачем податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік як під час проведення перевірки, так і під час розгляду справи не надано.

У період з 18.10.2016 по 26.10.2016 на підставі ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79, гл.8 Податкового кодексу України та відповідно до наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 27.09.2016 №631 посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді додаткового блага платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за наслідками проведення якої складено акт перевірки від 26.10.2016 №438/26-57-13-06/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 розділу ІІ, п.176.1 ст.176, п.179.1, 19.2 ст.179 розділу ІV Податкового кодексу України - позивачем не подано декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві. Відповідно до вимог п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України за виявлене порушення передбачено застосування штрафних санкцій;

- пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України - не задекларовано дохід у вигляді основної суми боргу, прощеного (анульованого) кредитором у 2015 році, у розмірі 344180,68 грн., відповідно занижено податкове зобов'язання з ПДФО за 2015 рік у розмірі 68227,14 грн. За результатами перевірки позивачу донараховано ПДФО у розмірі 68227,14 грн. Відповідно до вимог п.123.1ст.123 Податкового кодексу України за виявлене правопорушення передбачено застосування штрафних санкцій;

- п.п.1.2, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що позивач занизила та не перерахувала до бюджету військовий збір за 2015 рік у розмірі 5162,71 грн. . За результатами перевірки позивачу донараховано військовий збір у розмірі 5162,71 грн. Відповідно до вимог п.123.1ст.123 Податкового кодексу України за виявлене правопорушення передбачено застосування штрафних санкцій.

На підставі акту перевірки відповідачем ОСОБА_1 винесено 22.11.2016 наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу в порушення вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з ПДФО на 85283,93 грн., у тому числі за основним платежем - 68227,14 грн. та за штрафними санкціями - 17056,79 грн.;

- №, яким позивачу в порушення вимог п.п.1.2, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Військовий збір» на 6453,39 грн., у тому числі за основним платежем - 5162,71 грн. та за штрафними санкціями - 1290,68 грн.;

- №, яким позивачу пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 розділу ІІ, п.176.1 ст.176, п.179.1, 19.2 ст.179 розділу ІV Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з ПДФО на 170,00 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем до ГУ ДФС у м. Києві подано скаргу, за наслідком розгляду якої рішенням від 06.02.2017 №863/К/26-15-10-02-16 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 22.11.2016 №, № та №

За наслідками розгляду повторної скарги позивача, поданої до ДФС України, рішенням від 07.04.2017 №4876/К/99-99-11-02-01-14 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 22.11.2016 №, № та №.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду не були порушені з огляду на наступне.

Згідно з пп.163.1.1 та 163.1.2 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абз.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань» №321-VIII від 09.04.2015, положення якого набрали чинності 07.05.2015, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися, починаючи з 1 січня 2015 року.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що анульована (прощена) по договору сума боргу у розмірі 344180,68 грн. є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту), а тому вказана сума у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України є додатковим благом платника податку (позивача) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2015 рік.

При цьому, як встановлено в ході розгляду справи, кредитором було повідомлено позивача про прощення (анулювання) боргу шляхом підписання відповідної заяви від 25.11.2015 (Додаток №1 до Договору про внесення змін №1 від 18.06.2015 до Договору №10-29/4881 від 21.12.2007), оскільки згідно тексту заяви боржнику повідомлено про суму анулювання (прощення) заборгованості на зазначених умовах та про свій обов'язок самостійно сплатити ПДФО і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. Датою анулювання (прощення) заборгованості вважається 01.12.2015. Тобто, ПАТ «Укрсоцбанк» дотримано умови, з якими положення підпункту «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України пов'язують обов'язок платника податків відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 22.11.2016 №, яким позивачу в порушення вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з ПДФО на 85283,93 грн., у тому числі за основним платежем - 68227,14 грн. та за штрафними санкціями - 17056,79 грн.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відтак, за встановлених обставин отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага суд дійшов висновку щодо правомірності визначення позивачу грошового зобов'язання зі сплати військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 22.11.2016 №, яким позивачу в порушення вимог п.п.1.2, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Військовий збір» на 6453,39 грн., у тому числі за основним платежем - 5162,71 грн. та за штрафними санкціями - 1290,68 грн.

Платник податку - боржник, у відповідності до пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Кодексу, зобов'язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою), відобразити в ній вказаний дохід та у відповідності до п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації.

Відповідно п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою).

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 статті 164 Кодексу.

Як встановлено судом, банк виконав свій обов'язок щодо повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному Податковим кодексом України та про необхідність сплати податку з такого доходу.

Проте, платником податків у встановлені законодавством строки не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік до органу державної податкової служби з урахуванням чого суд дійшов висновку про правомірність застосування відповідачем штрафних санкцій у розмірі 170 грн. податковим повідомленням-рішенням від 22.11.2016 № за порушення позивачем пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 розділу ІІ, п.176.1 ст.176, п.179.1, 19.2 ст.179 розділу ІV Податкового кодексу України

Згідно з частиною першою ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою ст.19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 19, 77, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві (03115, м. Київ, вул. Верховинна, 9, ) про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов