Справа № 0740/884/18
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2018 року м. Ужгород№ 0740/884/18

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, яким просить:

1. Прийняти даний адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження по ньому.

2. Визнати протиправними дії відповідача щодо відмови мені у здійсненні перерахунку пенсії.

3. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії державного службовця у розмірі 80 % від отриманого доходу з врахуванням виплат на матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію заробітної плати, визначених довідкою управління соціального захисту населення виконавчого комітету Хустської міської ради № 15 від 27.06.2018р.

1. Позиції сторін

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з грудня 2010 року отримує пенсію за віком згідно статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у розмірі 80 % від отриманого доходу. У грудні 2013 року здійснено перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням з державної служби. Під час здійснення розрахунку пенсії в суму заробітної плати державного службовця, яка бралась для розрахунку, відповідачем включались посадові оклади, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці та премії. Інші виплати до уваги не взято. У червні 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної її пенсії, врахувавши суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, але 31.07.2018 року позивачу надіслано лист відповідача, яким її відмовлено в цьому у зв'язку з тим, що ці виплати не є складовою частиною заробітної плати держслужбовця.

21 вересня 2018 року до суду від Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області надійшов відзив проти адміністративного позову, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. Зокрема, вважає, що виплати, не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», як складові оплати праці державного службовця, а саме, індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, тощо, в розрахунок заробітку для призначення пенсії не включається, що також узгоджується з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865. Звертає увагу суду на те, що довідка від 23.12.2013 року подана при зверненні для призначення пенсії за інші місяці з січня 2012 року не містять розшифровки графи «Інші виплати» та така графа пуста. Однак позивачем не надано доказів оскарження щодо не видачі з розшифруванням у довідках графи «Інші виплати» для перерахунку пенсії Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області. Вважає, що на час звернення позивачки до управління із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, умови та порядок перерахунку призначених державним службовцям пенсій не були визначені. У зв'язку з набуттям чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889, положення Закону України від 16.12.1993 р. №3723, в тому числі ті, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців, втратили чинність. Таким чином, станом на момент звернення позивачки до управління із відповідною заявою ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» закріплювала за нею право на перерахунок пенсії, однак не визначала порядку та умов його здійснення.

01 жовтня 2018 року позивачка подала до суду відповідь на відзив, в якій проти доводів відповідача заперечила та просила суд позовні вимоги задовольнити.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

2. Обставини , встановлені судом.

Судом встановлено, що позивач з грудня 2010 року отримує пенсію за віком згідно статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у розмірі 80 % від отриманого доходу.

У грудні 2013 року здійснено перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням з державної служби.

Під час здійснення розрахунку пенсії в суму заробітної плати державного службовця, яка бралась для розрахунку, відповідачем включались посадові оклади, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці та премії. Інші виплати до уваги не взято.

У липні 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної її пенсії, врахувавши суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 31.07.2018 року, відповідачем відмовлено в перерахунку призначеної її пенсії з врахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, обґрунтовуючи відсутністю підстав для проведення перерахунку пенсії у зв'язку зі скасуванням з 01.06.2015 р. норм щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули таке право на підставі Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 р. (далі Закон №3723-XII) та з 01 травня 2016 року ст. 37-1 Закону №3723-XII.(а.с.9-10)

У відповідності до довідки виконавчого комітету Хустської міської ради про складові заробітної плати (надбавки та премії) за останні 24 календарні місяці роботи № 93 від 02.11.2017р. ( а.с.11) позивачу за останні 24 календарні місяці роботи було виплачено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії до державних та професійних свят та ювілейних дат, інші виплати (матеріальні допомоги), індексацію та доплати за виконання роботи тимчасово відсутнього працівника.

Однак ці виплати не включені відповідачем до сум заробітної плати, з якої вираховувався розмір призначеної мені пенсії.

У вказаній довідці зафіксовано, що з усіх перелічених сум нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до норм ст. 37 Закону №3723-XII Законом України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачці), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р., якою врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій, передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 р. встановлює порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, ч. 1 зазначеної статті (в редакції, чинні на момент призначення пенсії) передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

До заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, в тому числі, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Зі змісту наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995 р. заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 33 Закону №3723-XII, що регулює питання оплати праці державних службовців, передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 зазначеної статті також визначено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входять до видів оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації в розумінні ст. 2 зазначеного закону є грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і, які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці.

На підставі наведеного суд вважає, що індексація заробітної плати також входить до видів оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Суд зазначає, що доводи відповідача з приводу того, що пенсії призначені на підставі ЗУ «Про державну службу» не перераховуються, а постанови, які регулювали порядок перерахунку пенсій державним службовцям втратили чинність, суд не приймає до уваги, оскільки позивач звернулася до відповідача не із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що на момент її призначення відповідач протиправно не врахував до суми заробітної плати, з якої призначено пенсію, розмір інших виплат, які позивач отримувала працюючи на державній службі.

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, зокрема, викладеною в постановах від: 01.11.2018 року № №К/9901/37472/18, 21 лютого 2018 року №К/9901/19961/18 та від 28 лютого 2018 року №К/9901/17777/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Свою відмову в здійсненні перерахунку пенсії відповідач обґрунтовує виключно відсутністю на момент звернення позивача до управління із відповідною заявою законодавчо врегульованого порядку та умов його здійснення, а з 01 травня 2016 року права на проведення такого перерахунку у зв'язку з втратою чинності ст. 37-1 Закону №3723-XII.

Однак із зазначеною позицією відповідача суд погодитися не може з огляду на наступне.

Стаття 37-1 Закону №3723-XII визначає порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців. Проте вказаною статтею передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом.

Як вбачається з позовної заяви спірні правовідносини виникли не з приводу перерахунку пенсії, в розумінні ст. 37-1 Закону №3723-XII, а пов'язані з неправильним визначенням розміру пенсії при первинному її призначенні.

Вказана правова позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, наведеній, зокрема, в рішенні у справі «Міллер проти Австрії» (ухвала щодо прийняття заяви № 6849/72 від 16 грудня 1974 року) Так, судом було зазначено, що у зв'язку із сплатою обов'язкових внесків до пенсійного фонду виникає право власності на пенсію щодо внесеної частини до цього фонду, а як наслідок і на підвищення розміру пенсійної виплати внаслідок її перерахунку.

Крім того, ч.2 ст.8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, вимоги позивачки про визнання протиправною відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди, індексації заробітної плати, і зобов'язання відповідача провести такий перерахунок та виплату пенсії є підставними.

Суд зазначає, що відповідач необґрунтовано відмовив при призначенні у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням інших виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатила 704,80 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 10.08.2018 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

Керуючись ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії.

3. Зобов'язати Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (90400, м. Хуст, вул. І.Франка,149, ) здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.( АДРЕСА_1., ідентифікаційний код НОМЕР_1) пенсії державного службовця у розмірі 80 % від отриманого доходу з врахуванням виплат на матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію заробітної плати, визначених довідкою управління соціального захисту населення виконавчого комітету Хустської міської ради № 15 від 27.06.2018 року .

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (90400, м. Хуст, вул. І.Франка,149, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1., ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704,80 ( сімсот чотири грн. 80 коп.) грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 10.08.2018 року. Банк платника ПриватБАНК.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

СуддяЗ.Б. Плеханова