Справа № 826/22589/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2018 року

Київ

справа №826/22589/15

адміністративне провадження №К/9901/27718/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

за участю секретаря Горбатюка В.С.

представника позивача - не прибув

представника відповідача - Дмитренка О.О.

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.12.2015 (суддя Кузьменко В.А.)

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 (судді Губська О.А., Ключкович В.Ю., Беспалов О.О.)

у справі № 826/22589/15

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Укрліфтсервіс»

до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Укрліфтсервіс» (далі - позивач, ТДВ «Укрліфтсервіс») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.09.2015 № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.12.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Представник відповідача в судовому засіданні касаційну скаргу підтримав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 14.07.2015 по 10.08.2015 на підставі направлення від 14.07.2015 № 512, наказу від 03.07.2015 № 653-П посадовою особою відповідача згідно із статтею 77, пунктом 82.1 статті 82 Податкового кодексу України була проведена планова виїзна документальна перевірка ТДВ «Укрліфтсервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 25.08.2015 № 4933/2651-2205/05472637 та зроблено висновок про порушення позивачем, зокрема, вимог пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 140 820,25 грн., у тому числі за травень, червень, вересень, жовтень, листопада 2013 року, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень та листопада 2014 року.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 15.09.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 711 230 грн, з яких 1 140 820 грн - за основним платежем та 570 410 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Як вбачається з акту перевірки від 25.08.2015 № 4933/2651-2205/05472637 підставами для визначення позивачу зазначених сум грошових зобов'язань слугували висновки перевіряючого про безпідставність формування позивачем складу податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Дрім Білдінг», ТОВ «Будівельний центр «Спектр», ТОВ «НВП «Форчин», ТОВ «Гермес сервіс плюс», ТОВ «Юніт-Л», ТОВ «Брокбудкепітал»,ТОВ «Ді-Некст», ТОВ «Екодит», ТОВ «Еко-сервіс», які, за твердженнями відповідача, не спричиняють реального настання правових наслідків обумовлених ними. При цьому податковий орган посилався на акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача та інформацію, отриману з баз даних АІС «Податковий блок».

Аналогічними доводами обґрунтована і касаційна скарга податкового органу.

Суди першої інстанції та апеляційної інстанції, вирішуючи спір по суті

та задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходили з такого.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, що між ТДВ «Укрліфтсервіс» (замовник) та ТОВ «Дрім Білдінг»(виконавець) було укладено договір виконання ремонтно-будівельних робіт від 21 квітня 2014 року №2104, за умовами якого виконавець приймає на себе виконання ремонтно-будівельних робіт з матеріалів замовника згідно дефектного акта по вул. Бориспільській, буд. 24-а (1, 2, 3-й поверх адміністративного корпусу, виробничі приміщення, територія товариства (благоустрій); вул. Колекторній, 40 (адмінбудівля).

19 серпня 2013 року між ТДВ «Укрліфтсервіс» (замовник) та ТОВ «Будівельний центр «Спектр» (підрядник) укладено договір виконання ремонтних робіт, відповідно до якого підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми матеріалами та засобами відповідно до умов вказаного договору та дефектного акта виконати ремонтні роботи покрівлі будівлі, що належить замовнику на праві власності розташованої за адресою: м. Київ, вул. Каунаська, 13-А.

20 листопада 2013 року між ТДВ «Укрліфтсервіс» (покупець) та ТОВ «НВП «Форчин» (продавець) укладено договори купівлі-продажу автомобіля № 55 та № 56, за умовами яких покупець прийняв у власність автомобілі марки ИЖ, модель 27175, тип фургон малотоннажний-В та марки FIAT NUOVO DOBLO.

07 серпня 2013 року між ТДВ «Укрліфтсервіс» (замовник) та ТОВ «Гермес сервіс плюс» (підрядник) укладено договір виконання пусконалагоджувальних робіт, відповідно до якого підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми засобами виконує пусконалагоджувальні роботи ліфтів відповідно до проектно-кошторисної документації на об'єкті: м. Київ, вул. Мартиросяна, 5, під'їзд 1, 2.

07 серпня 2013 року між ТДВ «Укрліфтсервіс» (замовник) та ТОВ «Юніт-Л» (підрядник) укладено договір виконання робіт по заміні (реконструкції) ліфтів, відповідно до якого підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми засобами та з обладнанням замовника виконати комплекс робіт по заміні (реконструкції) ліфтів відповідно до проектно-кошторисної документації на об'єктах, перелік яких наведений у додатку №1, що є невід'ємною частиною даного договору.

Між ТДВ «Укрліфтсервіс» (замовник) та ТОВ «Брокбудкепітал» (підрядник) укладено підрядні договори на виконання робіт від 21 червня 2012 року №№219-12, 220-12, від 26 червня 2012 року №№310-12, 312-12, 311-12, від 28 червня 2012 року № 324-12, згідно з якими підрядник приймає на себе виконання робіт з обслуговування - обстеження ліфтового обладнання, щоденного прибирання кабін ліфтів відповідно до переліку, наведеному в додатках, які є невід'ємною частиною договору.

Між ТДВ «Укрліфтсервіс» (замовник) та ТОВ «Ді-Некст» (підрядник) укладено підрядний договір №0111-14 на виконання робіт від 01 листопад 2014 року, згідно з яким підрядник приймає на себе виконання робіт з щоденного прибирання кабін ліфтів на об'єктах відповідно до переліку, наведеному у додатках до договору.

Між ТДВ «Укрліфтсервіс» (замовник) та ТОВ «Екодит» (підрядник) укладено підрядний договір на виконання робіт від 1 липня 2013 року 0107-13, згідно з яким підрядник приймає на себе виконання робіт з обслуговування - обстеження ліфтового обладнання, щоденного прибирання кабін ліфтів відповідно до переліку, наведеному в додатках до цього договору.

Між ТДВ «Укрліфтсервіс» (замовник) та ТОВ «Еко-сервіс» (підрядник) укладено підрядні договори на виконання робіт від 01 січня 2014 року №№0101-14/6, 0101-14/5, 0101-14/4, 0101-14/3, 0101-14/2, 0101-14/1, від 01 лютого 2014 року №№0102-14/4, 0102-14/2, 0102-14/1, від 01 квітня 2014 року №0104-14, від 26 червня 2012 року №№310-12, 312-12, 311-12, від 28 червня 2012 року №324-12, згідно з якими підрядник приймає на себе виконання робіт з обслуговування - щоденного прибирання кабін ліфтів відповідно до переліку, наведеному в додатках, які є невід'ємною частиною договору.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано акти приймання виконаних робіт, податкові накладні, банківські виписки, згідно із якими позивачем перераховано кошти на рахунок постачальників за виконані ними роботи.

Контрагенти позивача на дату складення податкових накладних були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Крім того, судами встановлено, що основним видом діяльності ТДВ «Укрліфтсервіс» є виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устаткування, заміни та модернізації ліфтового обладнання та його технічне обслуговування.

Придбання у ТОВ «Дрім Білдінг», ТОВ «Будівельний центр «Спектр», ТОВ «Гермес сервіс плюс», ТОВ «Юніт-Л», ТОВ «Брокбудкепітал»,ТОВ «Ді-Некст», ТОВ «Екодит», ТОВ «Еко-сервіс» робіт відбулося з метою провадження господарської діяльності, а саме: ремонтно-будівельні роботи будівель по вул. Бориспільській, буд. 24-а та по вул. Колекторній, 40, роботи покрівлі будівлі, що належить замовнику на праві власності розташованої за адресою: м. Київ, вул. Каунаська, 13-А,; пусконалагоджувальні роботи ліфтів, роботи по заміні (реконструкції) ліфтів, обстеження ліфтового обладнання та щоденного прибирання кабін ліфтів замовлялись з метою утримання в належному стані ліфтів, які обслуговує позивач; придбані у ТОВ «НВП «Форчин» автомобілі знаходяться на балансі ТДВ «Укрліфтсервіс» та придбавались для власних потреб.

Крім того, аналіз реальності господарської операції здійснюється на підставі первинних документів та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податковій інформації.

Отже, фактичні обставини об'єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту відповідно до первинних бухгалтерських документів.

Виходячи з наведеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, що зумовлює хибність висновків податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ «Дрім Білдінг», ТОВ «Будівельний центр «Спектр», ТОВ «НВП «Форчин», ТОВ «Гермес сервіс плюс», ТОВ «Юніт-Л», ТОВ «Брокбудкепітал»,ТОВ «Ді-Некст», ТОВ «Екодит», ТОВ «Еко-сервіс» за період, що перевірявся, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанції було порушено норми матеріального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 344, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 у справі № 826/22589/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко