Справа № 1740/2304/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2018 року м. Рівне №1740/2304/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рожко З.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, державного реєстратора Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речових прав на об'єкт нерухомого майна реєстраційний номер 226 та скасування вказаного реєстраційного номера об'єкта нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в серпні 2017 року він звернувся до Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області із заявою про реєстрацію речового права на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину будинку за АДРЕСА_1. Проте, відомості щодо реєстрації права власності позивача на вказаний об'єкт були внесені до Реєстру невірно, у зв'язку з чим позивач звернувся до Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області із заявою про скасування відповідних записів в Реєстрі. Однак, вказаний запис не було скасовано, відтак позивач вважає дії відповідача протиправним, а запис про реєстрацію об'єкта нерухомого майна таким що підлягає скасуванню.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав, причин його неподання суду не повідомив, а також не подав витребувані судом документи.

Ухвалою суду від 11.09.2018 позовна заява ОСОБА_2 залишалася без руху.

На виконання вказаної ухвали, 21.09.2018 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.09.2018, позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вказаної ухвали, 01.10.2018 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду вважається повідомленим належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомили про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, судом встановлено наступне.

14.02.2017 на підставі заповіту, ОСОБА_2 успадкувала 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 129,3кв.м., житловою площею 72,2кв.м., з надвірними будівлями, розташований за адресою в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом.

У серпні 2017 року позивач звернулася до Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області із заявою про реєстрацію речового права на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину будинку за АДРЕСА_1.

04.08.2017 державним реєстратором Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області внесений запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №21865826, яким зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на весь житловий будинок за АДРЕСА_1 а не на його 1/2 частину.

Враховуючи те, що державним реєстратором Комунального підприємства «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюком Миколою Миколайовичем відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не вірно, позивач звернулася до останнього із заявою про скасування її речових прав на об'єкт нерухомого майна. Однак, вказаний запис відповідачем не скасовано, тому позивач звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Разом з тим, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Здолбунівське реєстраційне бюро» Здолбунівської районної ради Рівненської області з 16.01.2018 перебуває в стані припинення.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004.

Відповідно до ч.1 ст. 2 цього Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав, відповідно до ч.1ст. 3 Закону, є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

В силу вимог ч.2 ст.3 вказаного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності до пункту першого частини першої статті 4 цього Закону, державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

При цьому, згідно з ч.3 ст.10 цього Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Оскільки відповідачем невірно внесений запис стосовно частки права власності позивача, то такі дії не відповідаю вимогам вказаної вище норми права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене та те, що в силу вимог ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, судом кваліфіковано як визнання позову, то позов слід задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що в адміністративному позові позивачем заявлена одна вимога немайнового характеру. Тобто, за подання до суду даного позову останньому належало сплатити судовий збір в розмірі 704,80грн.

Проте, згідно з наявним в матеріалах справи оригіналом квитанції №90 від 05.09.2018 позивачем сплачений судовий збір в розмірі 737грн.

Відтак, кошти в сумі 32,2грн. суд уважає коштами судового збору, внесеними у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Станом на час розгляду справи клопотання про повернення коштів судового збору сплачених в більшому розмірі, ніж встановлено законом, від позивача не надходило, отже у суду відсутні правові підстави для винесення ухвали про повернення зазначеного судового збору.

Щодо решти судового збору, то він стягується на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного реєстратора Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюка Миколи Миколайовича щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речових прав на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 226.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію об'єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 226.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області судовий збір в сумі 704,80грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_2 (35708, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - державний реєстратор Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області Семенюк Микола Миколайович (35705, АДРЕСА_2).

Повний текст рішення складений 19 листопада 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.