Справа № 0840/3557/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 листопада 2018 року Справа № 0840/3557/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до: Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 (01001, м.Київ, пров.Рильський, буд.10-12/3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.17, );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно розрахунковий центр" (29013, м.Хмельницьк, вул.Кам'янецька, буд.82, оф.2, )

про: визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (далі-третя особа-1); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно розрахунковий центр" (далі-третя особа-2), в якій позивач просить суд:

- визнати противоправним рішення Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції здійснені:

19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №6501 у сумі 199000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-014-000234992 від 07.05.2016".

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 надати Державній організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 199000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) які були переказані:

19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №6501 у сумі 199000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-014-000234992 від 07.05.2016".

Ухвалою суду від 29.08.2018 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивачу було надано 5-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 17.09.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 03.10.2018 з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було відкладено на 14.11.2018.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

14.11.2018 представник позивача направив суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві від 10.09.2018. Зокрема зазначено, що у зв'язку з початком процедури ліквідації банку позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з вимогою про його включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак, відповідачем відмовлено позивачу у включенні його до переліку вкладників. Рішення відповідача позивач вважає протиправним, оскільки перерахування позивачу коштів з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" було здійснено 19.05.2016, тобто до прийняття Національним Банком України рішення від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" та прийняття рішення № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський". Також, позивач зазначив, що відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується судом. При цьому, жодного рішення про визнання недійсними транзакцій, здійснених 19.05.2016 на поточний рахунок позивача у сумі 199000,00 грн., як стверджує позивач, не існує, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до відзиву на позовну заяву від 28.09.2018 відповідачем зазначено, що з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Однак, чинним законодавством також передбачено обов'язок Уповноваженої особи Фонду забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку. Так, укладений договір позики № 980-014-000234992 від 07.05.2016 є двостороннім укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі банку як повіреного, а кошти що вносились/отримувались за таким договором не є вкладом згідно Закону України "Про банки та банківську діяльність" та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI). Отже гарантії Закону № 4452 не поширюються на ситуацію з позивачем, тому просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву від 28.09.2018 заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи-1 до суду не прибув. 12.10.2018 до суду надійшли пояснення Державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (вх. 32516 від 12.10.2018), в яких викладено заперечення щодо задоволення позовних вимог та клопотання про розгляд справу без участі представника третьої особи. В обґрунтування заперечень зазначено, що віднесення вкладників ПАТ "Банк Михайлівський" до загального реєстру вкладників здійснюється виключно на підставі інформації отриманої від Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський". Разом з тим, оскільки від відповідача до Фонду не надходило інформації щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, то відповідно у Фонду не було підстав для включення ОСОБА_1 до загального реєстру та підстав для виплати коштів. Як вбачається з даного спору, кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця. А відтак, такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" не мають відношення до вкладу.

Представник третьої особи-2 до суду не прибув. Поштове відправлення з ухвалою та повісткою на 03.10.2018 та на 14.11.2018 повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання".

За правилами ст.124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про належне повідомлення третьої особи-2 про час і дату судового засідання.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В зв'язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.05.2016 між ОСОБА_1 (Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" (Сторона-2) укладено Договір № 980-014-000234992 за умовами якого ОСОБА_1 передає ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (п.1.1 договору) (а.с.17-18, 39-40).

Відповідно до п.1.2 договору ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" приймає від ОСОБА_1 у власність кошти на наступних умовах: сума коштів - 157000,00 грн.; строк користування коштами - не більше 182 днів; розмір процентів за користування коштами - ставка: 31,68% річних, що складає 25,5 % річних після утримання податку з таких процентів; періодичність сплати нарахованих процентів - щомісячно, в дату, що відповідає даті підписання Договору, за період з дати попередньої виплати (а для першої виплати - з дня, наступного за датою укладання Договору) по дату, що передує даті фактичної виплати процентів, а проценти за місяць в якому Кошти повертаються, в т.ч. при достроковому поверненні Коштів - не пізніше дня повернення коштів за період аналогічний вищезазначеному; ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" сплачує позивачу проценти у безготівковій формі на рахунок №6502 в ПАТ "Банк Михайлівський", код банку 380935; ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" повертає позивачу кошти у безготівковій формі на рахунок №6501 в ПАТ "Банк Михайлівський", код банку 380935.

16.05.2018 між ОСОБА_1 (Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" (Сторона-2) укладено Додаткову угоду до Договору № 980-014-000234992 від 07.05.2018, за умовами якої п.п.1 п.1.2 розділу "Предмет Договору" Договору викладено у редакції наступного змісту: "сума Коштів - 199000,00 грн." (а.с.19, 41).

19.05.2016 на поточний рахунок позивача №6501 надійшли кошти від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у сумі 199000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-014-000234992 від 07.05.2016".

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 за № 4/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

01.06.2016 Тимчасовою адміністрацією ПАТ "Банк Михайлівський" було проведено перевірку правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. За результатами перевірки Комісія дійшла висновку, що всі правочини (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахунку коштів на рахунки 12160 фізичних осіб (у тому числі позивачу) у сумі ,74 грн. є нікчемними, про що склала Акт від 01.06.2016 № 2 "Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності" (а.с. 69-71)

Наказом відповідача від 01.06.2016 № 42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними" затверджено результати проведеної перевірки та, як наслідок, застосовано наслідки нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб (у тому числі позивачу) у сумі ,74 грн. (а.с. 73).

13.06.2016 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016 до 22.07.2016, включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018, включно.

Рішенням № 1702 від 01.09.2018 виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", на ОСОБА_2 з 05.09.2016.

21.06.2018 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №1758, відповідно до якого продовжено строки процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2018 по 12.07.2020, включно (а.с.74).

З метою отримання свого вкладу позивач у липні 2018 року надіслав відповідачу заяву про включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок третіх осіб.

Листом від 02.08.2018 за вих.№ЗГ/136 відповідач відмовив у включенні до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду та зазначив, що "…Відповідно до Закону, до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад, до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника. Тобто, передумовою включення фізичної особи до загального реєстру вкладників, та прирівняна її коштів до вкладу, є укладення договору з небанківською фінансовою установою, через ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ", як повіреного. За результатами аналізу поданих документів визначено, що договір №980-014-000234992 від 07.05.206 укладено позивачем безпосередньо з TOB "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР", без участі ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" як довіреного. Отже, вказаний договір не відповідає вимогам Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" за своїм суб'єктним складом. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для включення інформації про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду…"(а.с. 20,42).

Оцінюючи правомірність рішення відповідача щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції, здійснені 19.05.2016 на поточний рахунок 6501 у сумі 199000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 07.05.2016 № 980-014-000234992, суд виходить із такого.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, регламентовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI від 23.02.2012.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону України № 4452-VI передбачено, що під виведенням неплатоспроможного банку з ринку слід розуміти заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону України № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України № 4452-VI вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Перелік підстав, за наявності яких Фонд не відшкодовує коштів за вкладами зазначено у ч. 4 ст. 26 Закону України № 4452-VI.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Частиною 2 ст. 38 Закону України № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону України № 4452-VI Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У п. 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Отож, Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в неплатоспроможному банку за рахунок коштів Фонду (з урахуванням положень ст. 26 Закону України № 4452-VI). Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Вкладником, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України № 4452-VI є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України № 4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, передбачені Законом України № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні ст. 2 Закону). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунка.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України).

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 1068 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач на підставі Договору від 07.05.2016 № 980-014-000234992 (а.с.17-18, 39-40) та Додаткової угоди до Договору № 980-014-000234992 від 07.05.2018 (а.с.19, 41) передав ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти у загальному розмірі 199000,00 грн. Вказані грошові кошти достроково, а саме 19.05.2016 були повернуті ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача (а.с.53).

23.05.2016 на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 за № 4/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією третьої особи було прийнято рішення №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". У подальшому відповідач оцінив переказ коштів (транзакцію), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача, як нікчемний.

Отже, оскільки станом на день початку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб процедури виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку (12.07.2016) кошти у загальному розмірі 199000,00 грн. перебували на поточному рахунку позивача, суд вважає, що позивач після запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" мав передбачене законом право на їх відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак відповідач безпідставно прийняв рішення про відмову у цьому, посилаючись на нікчемність правочину.

Твердження відповідача про те, що кошти позивача були залучені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" як позика з подальшим повернення їх на рахунок позикодавця, а тому позивач не є вкладником суд розцінює як такі, що не відповідають дійсності, оскільки 19.11.2016 набрали чинності положення п. 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника. Таким чином, надані позивачем кошти ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у загальному розмірі 199000,00 грн. є вкладом, який був повернутий на поточний рахунок позивача.

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача на Постанову Національного банку України від № 917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" як на доказ нікчемності переказу коштів (транзакцію), здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача у розмірі 199000,00 грн., оскільки відповідно до п. 7.17 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу (далі - Положення) якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій або застосування до банку інших заходів впливу.

Отже, вбачається, що негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, тому позивач, на переконання суду, не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи. Саме по собі отримання ПАТ "Банк Михайлівський" коштів на рахунки згідно з укладеними позивачем договорами не призводить до автоматичного визнання таких переказів нікчемними.

Із урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач був зобов'язаний включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський", однак безпідставно прийняв рішення щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції, здійснені 19.05.2016 на поточний рахунок 6501 у сумі 199000,00грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 07.05.2016 № 980-014-000234992.

Таким чином, на переконання суду, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо визнання переказу коштів (транзакції) у сумі 199000,00 грн. нікчемним, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відтак, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо зобов'язання відповідача надати Державній організацій "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 199000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, які були переказані 19.05.2016 на поточний рахунок позивача 6501 у сумі 199000,00грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 07.05.2016 № 980-014-000234992, суд виходить із такого.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (далі - Положення), передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Отже, надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі пункту 6 розділу ІІІ Положення, на переконання суду, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, із урахуванням наданої відповідної оцінки рішенню відповідача щодо визнання переказу коштів (транзакції) у сумі 199000,00 грн. нікчемним, з метою захисту майнових прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача подати Державній організацій "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 199000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, які були переказані 19.05.2016 на поточний рахунок позивача 6501 у сумі 199000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 07.05.2016 № 980-014-000234992. Відтак, в цій частині позов також підлягає задоволенню.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, доведено протиправність рішення відповідача щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме транзакції, здійснені 19.05.2016 на поточний рахунок 6501 у сумі 199000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 07.05.2016 № 980-014-000234992". Також позивач обґрунтував необхідність зобов'язати відповідача подати Державній організацій "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 199000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, які були переказані 19.05.2016 на поточний рахунок позивача 6501 у сумі 199000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором від 07.05.2016 № 980-014-000234992.

У свою чергу, відповідач не надав суду достатніх та переконливих доказів, які б могли слугувати законними підставами для визнання нікчемними правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки позивача у сумі 199000,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, а відтак, таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн., що підтверджується платіжною квитанцією №4750937 від 23.08.2018 (а.с.4).

Відтак, судовий збір у розмірі 1409,60 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 (01001, м.Київ, пров.Рильський, буд.10-12/3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державна організація "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.17, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно розрахунковий центр" (29013, м.Хмельницьк, вул.Кам'янецька, буд.82, оф.2, ) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 щодо визнання переказу коштів (транзакції) нікчемним, а саме: транзакції здійснені 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №6501 у сумі 199000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-014-000234992 від 07.05.2016".

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 надати Державній організацій "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 199000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) які були переказані 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковим центром" на поточний рахунок №6501 у сумі 199000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-014-000234992 від 07.05.2016".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.17, ) на користь ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16.11.2018.

Суддя І.В. Садовий