Справа № 1414/477/2012
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2012-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/477/2012
Провадження № 2-а/1414/178/2012р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2012 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

та представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про оскарження адміністративного стягнення, -

встановив:

В лютому 2012 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження неправомірних дій відповідача-субєкта владних повноважень щодо накладення на нього адміністративного стягнення, в обґрунтування якого вказав, що 13.02.2012 р. близько 10 год. 10 хв. він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався з вул. Корабелів на регульоване перехрестя з метою повернути ліворуч на вул. Чигрина в м. Миколаєві, після чого він повернув на вул. Чигрина. Виїхавши на вказане перехрестя, позивач зупинився, щоб пропустити пішоходів, які переходили дорогу. Однак через ЗО метрів його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_4, який пояснив позивачу, що він порушив п. 16.8. Правил дорожнього руху, яке виразилось у тому, що він виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора та здійснив зупинку на перехресті, не виїхавши у наміченому напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погодився із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, однак інспектор ДАІ виніс постанову BEI № 037148 від 13.02.2012 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно якої на позивача був накладений штраф у розмірі 425 гривень.

На думку позивача, дії посадової особи відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності є неправомірними через те, що він не скоював адмінправопорушення, крім цього інспектор ДПС при розгляді даної справи не врахував пояснення свідка ОСОБА_5С, який в цей час знаходився в автомобілі позивача.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що на позивача було правомірно накладено адміністративне стягнення через скоєне ним адмінправопорушення при обставинах, вказаних в оскаржуваній постанові.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши зібрані письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, і такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Дослідженням оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення серії «BEI» № 211286 від 13.02.2012 р., складеного інспектором ДПС взводу ДПС із забезпечення супроводження УДАІ УМВС України в Миколаївській області прапорщиком міліції ОСОБА_4 відносно позивача встановлено, що 13.02.2012 р. близько 10 год. 10 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по вул. Корабелів на перехресті з вул. Чигріна, та виїхавши на вказане перехрестя на зелений сигнал світлофора, здійснив зупинку на перехресті та не виїхав в наміченому напрямку, чим порушив п.16.8 ПДР України. В протоколі позивач пояснив, що він зупинився на перехресті для того, щоб прощ пити пішоходів. В якості свідка правопорушення в цьому протоком інспектор ДАІ вказав громадянина ОСОБА_6 В свою чергу позивач в своїх поясненнях нічого не вказав про наявність інших свідків.

Із постанови серії BEI № 037148 від 13.02.2012 р. вбачається, що 13.02.2012 р. близько 10 год. 10 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 та рухався по вул. Корабелів на перехресті з вул. Чигріна. виїхав на перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофора, та здійснив зупинку на перехресті та не виїхав в наміченому напрямку, чим порушив п.16.8 ПДР України.

Враховуючи вимоги ст.ст.222, 255 КУпАГІ та те, що відповідач обіймає посаду інспектора ДПС і має спеціальне звання прапорщика міліції, то він має право, як уповноважена на те посадова особа, складати протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даючи правову оцінку фактам, викладеним позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що вони жодним чином не спростовують факт вчиненого ним правопорушення, оскільки це підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, який є належними та допустимим доказом. Також суд враховує те, що адміністративне стягнення було накладено уповноваженою на те особою. Позивач в свою чергу жодного належного та допустимого доказу правомірності своїх дій до суду не надав, встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки позов є необґрунтованим та недоведеним у судовому засіданні, постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17, 26, 41, 158-161, 163, 167, 256 КАС України, суд-

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: Л. І. Селіщева