Справа № 806/2060/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м.Житомир справа № 806/2060/18

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Біляченко Д.О.,

за участю: позивача, представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Теличук О.Ф.,

представників третіх осіб Яндюк А.М., ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Полісся", Громадська організація "Оліївська спілка", про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови в погодженні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області;

- зобов'язати відповідача погодити проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач указував, що має право на земельну ділянку (пай) колишнього КСП "Оліївське". З метою захисту і задоволення економічних прав та інтересів фізичних осіб - власників майнових сертифікатів про право власності на частку майна припиненого КСП "Оліївське" та власників державних актів про право власності на земельну ділянку члена припиненого КСП, власниками майнових та земельних паїв припиненого КСП "Оліївське" створено як об'єднання громадян Громадська організація "Оліївська спілка". На підставі клопотання голови громадської організації "Оліївська спілка" та технічного завдання, ТОВ "Терра Полісся" розроблено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у відповідності до ст. 49-1 Закону України "Про землеустрій", який було подано на погодження до Оліївської сільської ради та Житомирської РДА. Рішенням 12-ї сесії 7-го скликання Оліївської сільської ради погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області в частині земель, які зайняті багаторічними насадженнями в межах с. Оліївка, площею 10,9412 га реформованого КСП "Оліївське" Олівської сільської ради. Житомирська РДА листами від 16.05.2017 та від 03.08.2017 повідомила розробника про виявлені недоліки в розробленому проекті землеустрою. Усунувши недоліки, 04.12.2017 ТОВ "Терра Полісся" подало проект землеустрою на погодження до Житомирської РДА. Остання листом від 27.12.2017 № Ж-2471/14 повідомила розробника про відмову в погодженні проекту землеустрою, зазначивши при цьому про можливість проведення добровільної державної експертизи проекту землеустрою за ініціативи замовника або розробника об'єкта експертизи щодо об'єктів, які не підлягають обов'язковій державній експертизі. Позивач вважає, що такі дії Житомирської РДА є протиправними, такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України, яке регулює порядок розроблення та погодження проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 21.06.2018.

21.06.2018 справу знято з розгляду, нове підготовче засідання призначено на 25.07.2018.

22.06.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра Полісся" подано до суду пояснення щодо позову. В цих поясненнях третя особа вказала, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, оскільки розроблений проект землеустрою повністю відповідає вимогам Закону України "Про землеустрій" та Земельному кодексу України.

25.07.2018 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, з проханням відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_6. Заперечуючи проти пред'явлених позовних вимог відповідач стверджує, що діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Підготовче засідання 25.07.2018 відкладено до 08.08.2018, у зв'язку з клопотанням представника позивача про надання часу для ознайомлення з відзивом.

06 серпня 2018 р. до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача. У змісті відповіді на відзив представник позивача вказує, що доводи Житомирської РДА, викладені у відзиві, є необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами, долученими до позовної заяви.

За результатами підготовчого засідання, судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання. Розгляд справи по суті розпочато 08.08.2018.

У зв'язку з неможливістю вирішення справи в судовому засіданні 08.08.2018, судом оголошено перерву до 20.08.2018.

20 серпня 2018 р. перерву в судовому розгляді продовжено до 25.09.2018, у зв'язку із задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення судового розгляду.

Ухвалою суду від 25.09.2018 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в справі.

В судовому розгляді справи продовжено перерву до 04.10.2018.

Під час судового розгляду справи, 04 жовтня 2018 р., судом постановлено протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про залучення Громадської організації "Оліївська спілка" до участі у справі як третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили суд позов задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на міркування, викладені у відзиві.

Представник третьої особи - ТОВ "Терра Полісся" в судовому засіданні позицію позивача, викладену в позові, підтримав і просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи - Громадської організації "Оліївська спілка" позов підтримав і просив задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін і представників третіх осіб, перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_6 є власником земельної частки (паю) колишнього КСП "Оліївське".

Відповідно до розпорядження Житомирської районної державної адміністрації від 26.06.2004 № 285 кількість осіб, які мають право на земельну часту (пай) КСП "Оліївське" складає 664 чол., площа сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП "Оліївському", що підлягає паюванню - 1689,4 га.

Розпорядженням Житомирської районної державної адміністрації від 04.08.2004 № 369 передано громадянам у власність земельні ділянки в розмірі земельної ділянки (паю) в фізичних гектарах, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, переданих у колективну власність реформованого КСП «Оліївське» Оліївської сільської ради.

Розпорядженням Житомирської районної державної адміністрації від 30.04.2009 № 605 до розпорядження № 369 внесено доповнення та вирішено передати громадянам у спільну часткову власність землі (сади, хмільники, ріллю) площею та вартістю у відповідності до затверджених розрахунків та проектно - технічної документації із землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) та складанню державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам реформованого господарства.

У 2007 році, з метою захисту і задоволення економічних прав та інтересів фізичних осіб - власників майнових сертифікатів про право власності на частку майна припиненого КСП "Оліївське" та власників державних актів про право власності на земельну ділянку члена припиненого КСП, власниками майнових та земельних паїв припиненого КСП "Оліївське" створено як об'єднання громадян Громадська організація "Оліївська спілка".

Рішенням двадцять п'ятої сесії 5-го скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 23.04.2010, за результатами розгляду клопотання голови ГО «Оліївська спілка», надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) під садами в межах с. Оліївка (р-н Крошня) реформованого КСП «Оліївське» Оліївської сільської ради; погоджено розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) під садами та хмільниками реформованого КСП «Оліївське» за межами населених пунктів Оліївської сільської ради та рекомендовано звернутися з клопотанням в Житомирську райдержадміністрацію для вирішення даного питання по суті.

Розпорядженням Голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 01.08.2012 № 661 надано дозвіл на корегування проекту розподілу земельних ділянок, зайнятих під багаторічними насадженнями (хмільники площею - 23,36 га, сади площею -78,01 га), які знаходяться в спільній частковій власності по реформованому КСП "Оліївське" на території Оліївської сільської ради.

У червні 2016 року ОСОБА_6 подано до директора ТОВ «Терра Полісся» клопотання з проханням розробити проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв), для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

22.06.2016 замовником - ГО «Оліївська спілка» та виконавцем - ТОВ «Терра Полісся» затверджено та погоджено складене інженером - землевпорядником завдання на розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання завдання проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток паїв на території Оліївської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області, ТОВ "Терра Полісся" розроблено відповідний проект та подано його на погодження до Житомирської райдержадміністрації та Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

На дванадцятій сесії сьомого скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області прийнято рішення від 07 квітня 2017 року, яким погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв), на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, в частині земель, які зайняті багаторічними насадженнями (сад) в межах с. Оліївка, площею 10,9412 гектара, реформованого КСП «Оліївське» Оліївської сільської ради.

У свою чергу, Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області листами від 16.05.2017 № Г-566/14, від 03.08.2017 № Ж-1724/14 повідомила керівника ГО «Оліївська спілка» ОСОБА_6 про відмову у погодженні проекту у зв'язку з тим, що він не відповідає документації із землеустрою, вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів.

04 грудня 2017 року розробник - ТОВ «Терра Полісся» звернулося до Житомирської райдержадміністрації із клопотанням, у якому відповідно до ст. 186 п. 5 Земельного кодексу України, просило погодити «Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області».

Листом від 27.12.2017 за № Ж-2471/14 відповідачем повідомлено розробника про те, що зазначений проект землеустрою неодноразово розглядався Житомирською райдержадміністрацією, за результатами розгляду надано мотивовану відмову у його погодженні.

Одночасно, з посиланням на ст. 11 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», повідомлено, що дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи здійснюється у відповідності до вимог даного Закону.

Позивач, як один із власників майнових сертифікатів про право власності на частку майна припиненого КСП "Оліївське" та власників державних актів про право власності на земельну ділянку члена припиненого КСП, учасник Громадської організації "Оліївська спілка", вважаючи, що такі дії Житомирської РДА є протиправними, такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України, яке регулює порядок розроблення та погодження проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду та вирішення спору, далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини першої статті 3 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ЗК України), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом приписів статті 17 ЗК України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Пунктом 11 частини першої статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцева державна адміністрація погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За визначенням наведеним у статті 1 Закону України «Про землеустрій», землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил; проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

У відповідності до ст. 30 згаданого Закону, погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно із ч. 5 ст. 118 ЗК України, передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

У частині 8 статті 118 ЗК України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 118 ЗК України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною п'ятою статті 186-1 ЗК України визначено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно зі ч. 7 ст. 186-1 ЗК України, органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи (ч. 6 ст. 186-1 ЗК України).

За змістом приписів частини 8 статті 186-1 ЗК України, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

При цьому суд наголошує, що в разі повторного подання розробником проекту землеустрою на погодження після відмови, уповноважений орган повинен перевірити чи в подану проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунуто недоліки вказані у такій відмові, а не обмежитись лише посиланням на те, що зазначений проект землеустрою неодноразово розглядався, за результатами розгляду якого надано мотивовану відмову у його погодженні, як це було зроблено відповідачем по справі у листі від 27.12.2017.

Також суд зауважує, що стаття 186-1 ЗК України не передбачає такої підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою як рекомендація проведення державної експертизи за ініціативою замовника чи розробника.

Єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою є невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч. 6 ст. 186-1 ЗК України).

Водночас слід наголосити, що чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень статті 186-1 Земельного кодексу України.

При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Втім, лист Житомирської районної державної адміністрації від 27.12.2017 № Ж-2471/14 висновків щодо невідповідності проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів не містить.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дії Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови в погодженні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області не відповідають критеріям ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України та вчинені без дотримання Конституції України та Земельного кодексу України.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача погодити проект землеустрою, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2); визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій (п. 3); визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (п. 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п. 10).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому суд ураховує, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим завданням адміністративної юстиції є здійснення правосуддя та контроль легальності.

В контексті наведеного суд відмічає, що за змістом приписів ст.ст. 118, 186-1 Земельного кодексу України відповідач має виключні повноваження на вирішення питання щодо погодження або відмову у такому погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені підстави, порядок, строки, процедура прийняття відповідачем рішення про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної або про відмову у такому погодженні.

У зв'язку із цим, суд вважає, що найбільш ефективним із можливих способів захисту порушеного права є зобов'язання відповідача розглянути клопотання розробника повторно та прийняти рішення відповідно до вимог ст.ст. 118, 186-1 Земельного кодексу України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначене, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що правильним способом захисту порушених прав позивача буде зобов'язання Житомирську районну державну адміністрацію Житомирської області повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Полісся" від 04.12.2017 № 55 про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області, та прийняти рішення відповідно до вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Таким чином, суд дійшов переконання, що позов слід задовольни частково.

В силу приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1409,60 грн (квитанція № 31 від 04.05.2018) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області.

Керуючись статтями 5, 9, 77, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_6 (АДРЕСА_1,10031, РНОКПП НОМЕР_1) до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Лесі Українки, 1, м. Житомир,10003, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Полісся" (вул. Шелушкова, 80-б, м. Житомир, 10030, ), Громадська організація "Оліївська спілка" (вул. Щорса, 38, с. Оліївка, Житомирський район, Житомирська область, 12402), про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови в погодженні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області.

Зобов'язати Житомирську районну державну адміністрацію Житомирської області повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Полісся" від 04.12.2017 № 55 про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) загальною площею 96,1129 га, переданих у спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) на території Оліївської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області, та прийняти рішення відповідно до вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_6 1409,60 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повне судове рішення складене 24 жовтня 2018 року