Справа № 0440/6397/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Справа № 0440/6397/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив: зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровській області та управління обслуговування громадян ОСОБА_3 відділ обслуговування громадян врахувати ОСОБА_2 до страхового стажу робіт, час перебування на інвалідності, яка виникла внаслідок професійного захворювання під час виконання Державних завдань, та обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до робіт за Списком № 1, з часу встановлення інвалідності 04 березня 1993 року, до досягнення ним віку 60-ти років, 24.10.2003 року. За виключенням періоду роботи під час находження його на інвалідності.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем було протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу, час перебування на інвалідності, яка виникла внаслідок професійного захворювання під час виконання Державних завдань, та обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до робіт за Списком № 1 з час встановлення інвалідності. При цьому, позивач посилався на ч. 4 ст.9 Закону України «Про охорону праці» в якому зазначено, що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком або професійним захворюванням зараховується до стажу роботу для призначення пенсії за віком і також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому Законом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року у даній справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також копію пенсійної справи позивача.
13 вересня 2018 року до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому було зазначено, що ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі відшкодування фактичних збитків, обчислену відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІ1 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи». Законом України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» не передбачено зарахування до страхового стажу періоду роботи перебування на інвалідності по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Таким чином, управління не має підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду перебування на інвалідності по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки Законом України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» не передбачено зарахування до страхового стажу період роботи перебування на інвалідності по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Враховуючи наведене просили у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року для повного зясування обставин судом було витребувано копію пенсійної справу та продовжено строк розгляду справи до 08 листопада 2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року продовжено строк розгляду справи до 26 листопада 2018 року для надання копії пенсійної справи.
13 листопада 2018 року до суду відповідачем були наданні копії документів з пенсійної справи та пояснення по справі.
З огляду на вказане, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2, перебуває на обліку в управлінні з 10.03.1993 (пенсія призначалась по інвалідності 3 групи), з 04.07.2011 отримував пенсію по інвалідності 2 групи призначеної у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України в 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи»
На підставі заяви від 16.03.2018 року ОСОБА_2 отримує пенсію відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
25 травня 2018 позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок страхового стажу згідно абз. 1 ст. 24 Закону України № 1058-ІУ та зарахування до страхового стажу періоду перебування на інвалідності, отриманої внаслідок участі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до досягнення віку 60 років, а також зарахувати цей період до стажу робіт за Списком № 1.
Листом від 08.06.2018 року № М8472-18 головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області відмовило ОСОБА_2 в задоволенні вищезазначеної заяви.
Позивач вважає дії відповідача такими, що суперечать вимогам діючого законодавства, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Статею 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 1058-VI передбачено: час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
04 березня 1993 року позивачу встановлена третя група інвалідності довічно, де зазначається, що причина інвалідності є професійне захворювання яка виникла і зв'язана з роботами по ліквідації аварії на ЧАЄС. Довідка ВТЄ-29 № 029838 від 04.03.1993 року (а.с. 11).
05 липня 2011 року після повторного огляду позивачу встановлена друга група інвалідності довічно, причина інвалідності - професійне захворювання яке пов'язане з роботами по ліквідації аварії на ЧАЄС.
Відповідач, відмовляючи у зарахуванні періоду перебування на інвалідності до пільгового стажу позивача, посилався на те що, його інвалідність не повязана з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням.
Однак, відповідно до статті 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що інвалідність вважається такою, що настала внаслідок трудового каліцтва, якщо нещасний випадок, який спричинив інвалідність, стався (крім випадків протиправного діяння), зокрема при виконанні державних або громадських обовязків.
Оскільки, довідками МСЕК встановлено, що причина інвалідності позивача є професійне захворювання яке пов'язане з роботами по ліквідації аварії на ЧАЄС, то інвалідність позивача є професійним захворюванням, а відтак доводи відповідача є безпідставними.
Крім того, згідно розпоряджень відповідача, які наявні в матеріалах справи вбачається, що умови призначення пенсії робота за Списком № 1.
Статтею 4 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зарахування періоду перебування на інвалідності до пільгового стажу роботи за Списком № 1, оскільки відповідно до частини п'ятої статті 56 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (у редакції Закону України від 22.04.1993 року № 3128-ХІР час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
Аналогічне положення наведено у абзаці 4 частини першої статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону України від 02.09/2008 №345- VI), згідно з якою час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. При цьому, як зазначено в абзаці десятому частини третьої вказаної норми (у редакції Закону України від 02.09.2008 №345-VI) за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"). Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України "Про охорону праці" час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
У звязку з наведеним орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував період перебування на інвалідності до пільгового стажу роботи за Списком № 1, а відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з урахування таких обставин.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Повноваження адміністративних судів визначені Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому суд не може підміняти державний орган, приймати рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому законодавцем повноважень, враховуючи те, що рішення відповідачем не приймалось, оскільки відмова викладена у формі листа.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) - з урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії (перерахунок стажу), суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним бездіяльністю відповідача із зобов'язанням повторно розглянути заяву позивача про зарахування до страхового стажу, час перебування на інвалідності, яка виникла внаслідок професійного захворювання під час виконання Державних завдань та обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до робіт за Списком №1 з дня призначення інвалідності 04.03.1993 року до досягнення позивачем 60 років 24.10.2003 року з урахуванням висновків суду.
Керуючись статтями 9, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу робіт, час перебування на інвалідності, яка виникла внаслідок професійного захворювання під час виконання Державних завдань, та обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до робіт за Списком № 1, з часу встановлення інвалідності 04 березня 1993 року, до досягнення ним віку 60-ти років, 24.10.2003 року. За виключенням періоду роботи під час находження його на інвалідності.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про зарахування до страхового стажу, час перебування на інвалідності, яка виникла внаслідок професійного захворювання під час виконання Державних завдань та обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до робіт за Списком №1 з дня призначення інвалідності 04.03.1993 року до досягнення позивачем 60 років 24.10.2003 року, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев