Справа № 240/4836/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Житомир справа № 240/4836/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо обчислення, нарахування та виплати пенсії з 01.04.2012 в розмірі, меншому від встановленого законом, та відмови в перерахунку та виплаті пенсії в розмірі, обчисленому відповідно до законодавства України;

- зобов'язати відповідача провести з 01.04.2012 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% сум грошового забезпечення у відповідності до довідки №85/10133 УМВС України в Житомирській області від 04.06.2012 з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату пенсії у відповідності до Закону України №2050-111 від 01.01.2001.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 у справі № 806/2120/18 зобов'язано відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2016. В послідуючому при ознайомленні з пенсійною справою позивачем було встановлено факт, що пенсія з у рахуванням 90% грошового забезпечення не виплачувалась з квітня 2012 року. Листом відповідач повідомив про проведення перерахунку пенсії з урахуванням вимог ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач стверджує, що має право на перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90% суми грошового забезпечення з 01.04.2012.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ.

Зі змісту висновку про призначення пенсії встановлено, що ОСОБА_1 звільнений 30.12.2005 у відставку, на момент звільнення мав звання полковник міліції, пенсія призначена у розмірі 90% сум грошового забезпечення (а.с.14).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2016 відповідно до Постанови КМ України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 21.03.2018 № 85/10133.

30 серпня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, у якій просить провести перерахунок та виплату пенсії з червня 2012 року з урахуванням 90% грошового забезпечення та компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії (а.с.11).

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.09.2018 №Ш-3915 розглянуло звернення позивача щодо перерахунку пенсії у розмірі 90%. По змісту позивачу відмовлено у такому перерахунку. Вказано, що перерахунок пенсії проведено за діючою на час перерахунку у 2012 році редакцією ст.13 Закону, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (а.с.12).

Не погоджуючись з перерахунком пенсії, стверджуючи, що встановлений розмір пенсії на момент призначення не може бути в подальшому змінений, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Абзац перший преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п."а" ч.1 ст.13 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Приписами ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ (в редакції Закону №3591-IV від 01.01.2006, що діяла на час призначення позивачу пенсії), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно з п.8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу з 2006 року призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі п."а" ч.1 ст.13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення).

З урахуванням приписів статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення), позивач мав право на 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення для визначення пенсії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 відновлено право позивача на отримання пенсії у розмірі 90% сум грошового забезпечення. Суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивачу, що пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру такої пенсії не може застосовуватись законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Суд наголошує, що внесені зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Приписами ч.1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту висновків Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 встановлено, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії

Таким чином, відповідачем не доведено підстави визначення розміру пенсії 70% від грошового забезпечення.

З приводу тверджень відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача під час визначення розміру пенсії з 2012 року. Вказаний факт позивачем було встановлено під час ознайомлення з матеріалами пенсійної справи у 2018 році. В свою чергу позивач 30.08.2018 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку і 13.09.2018 отримав відповідь.

Строк звернення до суду позивача починається з моменту відмови відповідача у проведеннні такого перерахунку у вересні 2018 року.

Суд зазначає, що вимога ОСОБА_1 про виплату компенсації за несвоєчасну виплату пенсії по суті спору є необґрунтованою, до матеріалів справи не надано жодного розрахунку сум компенсації.

Крім того, в прохальній частині позову ОСОБА_1 просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.04.2012 перерахунок та виплату пенсії. Однак на підтвердження факту звернення до матеріалів справи надано заяву про перерахунок пенсії з червня 2012 з у рахуванням 90% грошового забезпечення.

Відповідачем надано відповідь з урахуванням інформації, вказаної у заяві від 30.08.2018, доказів початку порушення прав з квітня 2012 до матеріалів справи не надано, у зв'язку з чим, судом можуть бути розглянуті позовні вимоги починаючи з 01.06.2012. Таким чином, у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача перерахувати пенсію починаючи з 01.04.2012 слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

З урахуванням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2018, яким встановлено право позивача на отримання пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2016, відповідача слід зобов'язати провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 90% сум грошового забезпечення з 01.06.2012 по 31.12.2015.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, та те, що зміна максимального розміру пенсії ОСОБА_1 відбулася вже після призначення пенсії позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з 01.06.2012 в розмірі 90% від сум грошового забезпечення слід задовольнити.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.382 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, про, що свідчить платіжне доручення №86 від 09.10.2018 (а.с.4).

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням часткового задоволення позову ОСОБА_1, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений судовий збір у сумі 352,40 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) щодо обчислення, нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) з 01.06.2012 в розмірі, меншому від встановленого законом, та відмови в перерахунку та виплаті пенсії в розмірі, обчисленому відповідно до законодавства України.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2012 по 31.12.2015 у розмірі 90% грошового забезпечення у відповідності до довідки УМВС України в Житомирській області від 04.06.2012 № 85/10133.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 352,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва