Справа № 2140/1706/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

14 листопада 2018 р.

м. Херсон

Справа № 2140/1706/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієвої О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до товариства з обмеженою відповідальністю "Аутстаффер" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (ГУ ДФС у Херсонській, позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Аутстаффер" (ТОВ "Аутстаффер", відповідач), у якому просить стягнути кошти з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Аутстаффер" у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 19 326 959,49 грн., по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у сумі 20061,19 грн., по військовому збору у сумі 1 711,82 грн..

12 листопада 2018 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про призначення експертизи в порядку ст. 102 КАС України. На вирішення експерта позивач вважає за необхідне поставити наступні питання:

- чи є Товариство з обмеженою відповідальністю «Аутстаффер» податковим агентом щодо нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на обов’язкове державне соціальне страхування при наданні послуг персоналу у різних сферах господарської діяльності на умовах договорів аутстаффінгу, якщо він виступає стороною комісійного договору аутстаффінгу від 31.12.2015 р., укладеному між ТОВ «Аутстаффер» то ТОВ «Марінекс ЛТД»?;

- чи підтверджують висновки акту перевірки від 14.11.17 № 44/21-22- 13-06/38044531 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Аутстаффер", , з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, оформлення трудових відносин з працівниками, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 27.01.2012 по 12.10.2017» недотримання ТОВ «Аутстаффер» вимог Податкового кодексу України та заниження ним суми єдиного податку за 2015 рік у сумі 1 589 637,77 грн?;

- чи підтверджують висновки акту перевірки від 14.11.17 №44/21-22- 13-06/38044531 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Аутстаффер", , з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, оформлення трудових відносин з працівниками, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 27.01.2012 по 12.10.2017» недотримання вимог Податкового кодексу України та заниження суми податку на додану вартість за 2016-2017 рік у сумі 14 264 047,96 грн., з урахуванням того, що платежі, отримані від замовників послуг аутстаффінгу складаються з заробітної плати працівників та комісійної винагороди ТОВ «Аутстаффер», розмір якої складає 1% від отриманих грошових коштів (п. 4.2. договору аутстаффінгу та п. 4.2. комісійного договору аутстаффінгу)?;

- чи є об’єктом оподаткування податком на додану вартість заробітна плата осіб, яких ТОВ «Аутстаффер» за договором посередництва аутстаффінгових послуг надавав контрагентам?

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначив, що предметом розгляду даної справи є стягнення значних сум коштів з товариства, проте такі не відповідають сумам вказаним в акті перевірки та не відповідають сумам за висновками експертів, що були отримані в ході досудового розслідування. Крім того, податковим органом були проведенні перевірки контрагентів товариства, за результатами яких було складено акти, висновки яких є протилежними.

На думку позивача, вказане свідчить про подвійне нарахування несплачених на погляд фіскальної служби податків і зборів. Підставою для внесення до єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення послужила довідка податкового органу щодо господарської діяльності товариства. Проте за математичним аналізом вбачається, що такі підстави відсутні. оскільки не може бути базою оподаткування ЄСВ річний дохід товариства-юридичної особи.

Вказує на те, що висновки експертів за експертизами, проведеними в межах кримінального провадження викликають сумніви оскільки містять різні фінансові результати.

Дослідивши матеріали справи в частині вирішення питання стосовно призначення судової економічної експертизи у справі, суд вважає, що клопотання позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-XII визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Питання проведення судових експертиз регламентовано Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (далі - Інструкція №53/5).

Так, згідно з п.1.2 Інструкції №53/5 основними видами (підвидами) експертизи є: криміналістична, інженерно-технічна, економічна, товарознавча, експертиза у сфері інтелектуальної власності, психологічна, мистецтвознавча, екологічна, військова.

Відповідно до п. 1.2.3 Інструкції №53/5 економічна експертиза включає такі види: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Частиною 1 ст.102 КАС України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов, зокрема, для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з'ясування обставин, які потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, тобто тих, що виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, беручи до уваги доводи представника позивача суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення економічної експертизи, відсутність перешкод для встановлення фактичних обставин справи без проведення економічної експертизи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 102, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи по справі за позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до товариства з обмеженою відповідальністю "Аутстаффер" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Дмитрієва О.О.