Справа № 357/982/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року № 357/982/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Лиска І.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд: - визнати бездіяльність Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області протиправною стосовно обмеження пенсії в розмірі 10740 грн. в період з 01.07.2017 р. по 31.12.2017 р. та такою, яка не відповідає Основному Закону - Конституції України; - зобов'язати Білоцерківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити призначення (перерахунок) пенсії та її виплату ОСОБА_1 в повному обсязі в період з 01.07.2017 року з врахуванням виплачених сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та повинні виплачувати пенсію в розмірі 13116,12 грн.. У зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму, відповідно, підвищувалась пенсія позивача щорічно по 2015 рік, але з 01.01.2016 р. по 31.01.2016 р. згідно прикінцевих положень державного бюджету на даний рік було обмежено виплати грошових коштів, тобто пенсії до розміру 10740 грн., незалежно від прожиткового мінімуму, а також ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 року, а саме ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де зазначено, що тимчасово в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн. (підп. 3 п. 4). 6 грудня 2016 року вийшов ЗУ № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, де в п.п. 3 п. 8 цього Закону зазначено про внесення змін до ст. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто було пролонговано обмеження виплат пенсії в максимальному розмірі 10 740 грн. на період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р.. Позивач вважає, бездіяльність відповідача протиправною стосовно обмеження пенсії в розмірі 10740 грн. в період з 01.07.2017 по 31.12.2017, оскільки рішення Конституційного Суду щодо обмеження максимального розміру пенсії в розмірі 10 740 грн. військовослужбовцям та деяким іншим особам, звільненим з військової служби в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України, а також згідно ст. 22 Конституції України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Позивач стверджує, що він є військовослужбовцем (ст. 10 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), при проходженні військової служби втратив працездатність та став інвалідом 2-ї групи, 1 категорії ЧАЕС, то пенсія даному військовослужбовцю призначається згідно ст. 11 ЗУ № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». А тому вважає, що відповідач не мав права обмежувати його пенсію в розмірі 10740 грн..

Ухвалою від 27.02.2018 прийнято до провадження дану адміністративну справу до свого провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначив, що відповідач при прийняті рішення діяв відповідно до норм чинного законодавства та зазначив, що позивач перебуває на обліку в Білоцерківському об'єднаному УПФУ та отримує пенсію з 01.04.2006р. по 2 групі інвалідності від захворювання, одержаного під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', призначену в розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітної плати, нарахованої за період роботи в зоні відчуження з 11.05.1986 по 12.05.1986 відповідно до довідки №1034. Законом України № 911-УІІІ від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до частини 3 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", де зазначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн. (підпункт 3 пункту 4). Також, у підпункті 3 пункту 8 Закону України № 1774-УІН від 06.12.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зазначено зміни, внесені до ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.. Вищевказані норми щодо обмеження розміру пенсійних виплат не визнавався неконституційним, і, відповідно, є діючими. З вищевикладеного вбачається, що гр. ОСОБА_1 не призначена і не виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на який останній посилаєтеся у своєму зверненні і тому на його пенсійне забезпечення рішення Конституційного Суду України в справі №1-38/2016 від 20.12.2016 не поширюється. Відповідач зазначає, що відповідно до поданої заяви позивача від 16.03.2006, останньому було призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, відповідно до ст. 54 Закону України №796- XII від 28.02.1991 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-а-521, яке набрало законної сили 28.10.2006, задоволено адміністративний позов гр. ОСОБА_1 та зобов'язано Управління провести перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 на підставі довідки №1034 від 16.03.2006, виданої БЦ БВК №35 з моменту подачі заяви про призначення пенсії. Після надходження на адресу Управління (19.11.2006) постанови старшого державного виконавця державної виконавчої служби у м. Біла Церква від 02.11.2006 по виконанню виконавчого листа №2-а-521 від 16.06.2006, Управлінням було здійснено відповідний перерахунок пенсійного забезпечення гр. ОСОБА_1 на підставі довідки №1034 від 16.03.2006 про заробітну плату за період роботи з 11.05.1986 по 12.05.1986 в населених пунктах зони відчуження Чорнобиль, виданої БЦ БВК №35. А відтак, вимоги позивача стосовно здійснення перерахунку згідно довідки №1034 є необґрунтованими та не мають правових підстав. Також зазначає, що Управлінням не виносилося та не могло виноситися Рішення про відмову у здійсненні перерахунку гр. ОСОБА_1, оскільки останній не звертався із заявою встановленого зразка (додаток №2) та не надав пакет відповідних документів для перерахунку. Зазначає, що твердження позивача, що він являється військовослужбовцем та пенсія призначається згідно ст.11 Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є неправильним, оскільки позивачем було подано заяву від 10.03.2006 про призначення пенсії по інвалідності 2 групи 1 категорії особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Оскільки пенсія призначається за вибором особи, яка звертається за призначенням пенсійного забезпечення, в тому числі відповідно до Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» шляхом подання заяви встановленого зразка (додаток №2) до відповідного органу ПФ., тому позивач має право звернутися за призначення пенсії відповідно до Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та отримувати пенсію по лінії МВД.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій підтримав свої доводи викладені ним в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь позивача, де підтримав свої доводи викладенні в відзиві на позовну заяву.

В подальшому позивачем подано додаткові пояснення в яких, останній зазначив, що позивач є, інвалід 2-ї групи, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, військовослужбовець, в період з 16.03.2006 року одержує пенсію по спеціальним Законом (ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 ЗУ № 796-ХІІ від 28.02.1991 р. на підставі довідки № 1034 від 16.03.2006 р. про з/п за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль в період з 11.05.1986 по 12.05.1986 р., виданою БЦ БВК № 35 відповідно заяви в порядку 22-1 та відповідного зразка. Підставою для нарахування пенсії являється постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-а-521, яка набрала законної сили 28.10.2006 р. Дана пенсія була розрахована та виплачувалась до березня 2011 року згідно з розрахунком по постанові КМ України № 523 від 1997 року. З березня 2011 року позивач одержував пенсію на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду по справі № 2-а-6818/2009 від 26.05.2009 р. яка набрала законної сили 08.02.2011 року. Дану пенсію з березня 2011 року позивач одержував в розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком у період до кінця 2011 року, оскільки постановою КМ України № 745 від 06.07.2011 року фактично було скасовано дану норму одержання пенсії, а в грудні 2011 року правильність даної постанови щодо змін ст. 54 Чорнобильського Закону було підтверджено рішенням Конституційного Суду України.

В 2011 році постанова КМ України № 523 від 1997 року втратила свою силу і була замінена постановою КМ України № 1210 від 23.11.2011 року (Порядок розрахунку пенсії для ліквідаторів-чорнобильців, інвалідів на підставі ст. 54 Чорнобильського Закону, тобто згідно довідок про з/п по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків).

Позивач вважає, що фактично, Білоцерківським Об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду в Київській області було призначено, розраховано та виплачувалось пенсію на підставі довідки № 1034 від 16.03.2006 року в розмірі відшкодування фактичних збитків по розпорядженню № 808093 від 17.01.2012 р. було зроблено перерахунок та призначення пенсії. Дану пенсію, зазначену в позові, в розмірі 10740 грн. (десять тисяч сімсот сорок грн.) позивач одержував до 2017 року, в період з 2016 р. по 2017 р. дану пенсію було заморожено, тобто обмежено згідно із ЗУ № 911-VIII від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та внесено зміни до ч. 3 ст. 67 Чорнобильського Закону, а також у відповідності п. 8 підп. 3 ЗУ № 1774-VІІІ від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, позивач вважає, що з 2016 р. по 2017 р. було обмежено його пенсію незаконно, тобто що не відповідає призначенню пенсії згідно розпорядження №808093 від 17.01.2012 року, тобто відповідно до ст. 67 ч.3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 10-ти прожиткових мінімумів. Відповідач у своїй відповіді вказує на те, що потрібно подати заяву про призначення (перерахунок) пенсії згідно постанови Правління Пенсійного фонду № 22-1, відповідного зразка 2005 року. Пенсія позивачу призначена (перерахована), але не виплачується в повному обсязі згідно Розпорядження № 808093 від 17.01.2012 року. Позивач не одержує пенсію згідно Закону України «Про Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а одержує пенсію згідно спеціального Закону (ЗУ № 796-ХІІ від 28.02.1991 р.). Даний закон вимагає від відповідача виплачувати пенсію відповідно розпорядження № 808093 від 17.01.2012 року та на що вказує рішення ВАСУ № К/9991/14.944/11 від 31.01.2012 року. Таким чином подання заяви по постанові правління Пенсійного фонду №22-1 підстави відсутні, оскільки вона вже призначена, але виплачується не в повному обсязі. Тому право на звернення передбачене у довільній формі. Позивач стверджує, що рішення Конституційного Суду повністю відповідає закону та захищає право позивача щодо скасування обмеження призначеної пенсії та виплати в повному обсязі, яка була призначена на підставі Постанови КМ України № 1210 від 23.11.2011 року згідно п. 9 та Розпорядження, яке надається в позові № 808093 від 17.01.2012 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1, є пенсіонером МВС, інвалідом 2-ї групи, особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, ветераном органів внутрішніх справ, інвалідом війни одержує пенсію згідно довідки № 1034 про з/п в зоні відчуження м. Чорнобиль в період з 11 по 12 травня 1986 року згідно розпорядження Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області № 808093 від 17.01.2012 року.

Позивачем до пенсійного фонду 16.03.2006 подано заяви про призначення пенсії по інвалідності 1-ї категорії ІІ групи ЧАЕС. У зв'язку з чим, останньому було призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, відповідно до ст. 54 Закону України №796- XII від 28.02.1991 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-а-521, яке набрало законної сили 28.10.2006, задоволено адміністративний позов гр. ОСОБА_1 та зобов'язано Управління провести перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 на підставі довідки №1034 від 16.03.2006, виданої БЦ БВК №35 з моменту подачі заяви про призначення пенсії.

Після надходження на адресу Управління (19.11.2006) постанови старшого державного виконавця державної виконавчої служби у м. Біла Церква від 02.11.2006 по виконанню виконавчого листа №2-а-521 від 16.06.2006, Управлінням було здійснено відповідний перерахунок пенсійного забезпечення гр. ОСОБА_1 на підставі довідки №1034 від 16.03.2006 про заробітну плату за період роботи з 11.05.1986 по 12.05.1986 в населених пунктах зони відчуження Чорнобиль, виданої БЦ БВК №35, що підтверджується розпорядженням Управління №203337 від 05.12.2006.

15.12.2017 позивачем до відповідача подано заяву в якій позивач просить здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 01.08.2017 і по даний час та здійснити виплату грошових коштів відповідно до змін прожиткового мінімуму в цьому році.

Відповідачем 22.12.2017 надано відповідь на заяву позивача, де зазначено, що підстави для виплати пенсії в період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі, що перевищує 10740 грн. відсутні. Зазначено, що позивачу не призначена і не виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на який позивач посилається у своєму зверненні і тому на пенсію позивача рішення Конституційного Суду України в справі №1-38/2016 від 20.12.2016 не поширюється. Не погодившись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правовому оцінку відносинам які склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій, зокрема, з, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як вбачається з позовної заяви позивачем подано заяву до відповідача про призначення пенсії по інвалідності І категорії ІІ групи ЧАЕС. Позивачем не заперечується той факт, що ним отримується пенсія по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 р. на підставі довідки № 1034 від 16.03.2006 р. про з/п за період роботи в зоні відчуження м. Чорнобиль в період з 11.05.1986 по 12.05.1986 р., виданою БЦ БВК № 35 відповідно заяви в порядку 22-1 та відповідного зразка.

Законом України № 911-VІІІ від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до частини 3 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", де зазначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн. (підпункт 3 пункту 4).

Також, у підпункті 3 пункту 8 Закону України № 1774-VІІІ від 06.12.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зазначено зміни, внесені до ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн..

Дані норми щодо обмеження розміру пенсійних виплат не визнано неконституційним і відповідно є діючими.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 не призначена і не виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому на його пенсійне забезпечення рішення Конституційного Суду України в справі №1-38/2016 від 20.12.2016 не поширюється. Таким чином, суд зазначає, що на позивача розповсюджується дія підпункту 3 пункту 8 Закону України № 1774-VІІІ від 06.12.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зазначено зміни, внесені до ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а отже дії відповідача щодо встановлення обмежень пенсії в розмірі 10740 грн. позивачу в період з 01.07.2017 по 31.12.2017 є правомірними.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Білоцерківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити призначення (перерахунок) пенсії та її виплату ОСОБА_1 в повному обсязі в період з 01.07.2017 року з врахуванням виплачених сум, суд зазначає, що вона є похідною від первинної позовної вимоги, про визнання бездіяльність Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області протиправною стосовно обмеження пенсії в розмірі 10740 грн. в період з 01.07.2017 р. по 31.12.2017 р. та такою, яка не відповідає основному Закону - Конституції України, а оскільки в первинній позовній вимозі відмовлено то і друга задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу позивача, що він має право звернутися за призначення пенсії відповідно до Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та отримувати пенсію відповідно до даного закону, шляхом подання заяви до відповідного органу ПФ України.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем не доведено, правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.