Справа № 807/464/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року № 857/1017/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2018 року у справі №807/464/18 (суддя Шешеня О.М., ухвала постановлена о 10/46 год, м.Ужгород, повний текст складено 14 серпня 2018 року) за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУПФ) та Управління Служби безпеки України в Закарпатській області (далі - УСБУ) в якому просив:

зобов'язати УСБУ надати до ГУПФ для перерахування пенсії довідку про додаткові види грошового забезпечення, до складу яких включити матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2011-2013;

зобов'язати ГУПФ здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 23.12.2013, з включенням до грошового забезпечення для обчислення пенсії суми одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням проведених виплат;

зобов'язати ГУПФ здійснити йому виплату різниці невиплаченого розміру пенсії з 10.11.2013, з врахуванням отриманих матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2011-2013 роки, із 08.11.2013.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із постановленою ухвалою, таку оскаржив позивач який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В доводах апеляційної скарги вказує, що про обставини не включення при призначенні у 2013 році пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань йому стало відомо лише у лютому 2018 року із листа УСБУ від 17.01.2018 №58/21/Д-8/243/25 (далі - Лист), а ознайомлення його 02.12.2013 із умовами виплати пенсії не дає підстави вважати, що строк, встановлений у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) пропущений.

Відповідачі у відзивах на апеляційну скаргу заперечують вимоги такої, вважають ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ГУПФ в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. УСБУ просило про розгляд справи за відсутності його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду встановлений частиною другою статті 122 КАС.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, зроблені з порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними)

Так, згідно з частиною першою статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В силу вимог частини другої вказаної вище статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із вищенаведеного вбачається, що законодавець чітко передбачив можливість особи в шестимісячний строк оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень в разі порушення таким його прав, свобод та інтересів, а також можливість поновлення такого строку в разі його пропуску з поважних причин.

Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне оскарження відповідних дій, бездіяльності та рішень органів владних повноважень (або його посадових, службових осіб) у публічно-правових відносинах, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених та наявних доводів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач 23.05.2018 звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами щодо визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії. Підставами для подання вказаного позову став Лист, що був надісланий скаржнику УСБУ 17.01.2018. У Листі містилась відповідь на заяву позивача щодо виплати йому за час служби у період 2011-2013 років одноразових додаткових видів грошового забезпечення (матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально побутових питань), а також вказано те, що у довідку, яка подавалась УСБУ до ГУПФ на час призначення пенсії одноразові додаткові види грошового забезпечення не включались (а.с.16).

ОСОБА_1 вказує, що саме з моменту отримання Листа він дізнався, що пенсію він отримує без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які на його думку мали бути враховані при призначенні пенсії.

За змістом частин третьої та четвертої статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки поверхнево з'ясував істотні обставини справи, та не дав належної оцінки доводам позивача щодо моменту коли він дізнався про порушення свого права, враховуючи при цьому його покликання на Лист УСБУ.

Також, слід звернути увагу на те, що порушення на яке вказує позивач у поданому ним адміністративному позові, є триваючим, оскільки почалось з листопада 2013 року та триває по день звернення до суду, а відтак залишення без розгляду позову ОСОБА_1 в повному обсязі є необґрунтованим.

Відповідно до положень статті 55 Конституції України держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно частини п'ятої статті 5 КАС ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У частині першій статті 6 Конвенції вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином не досліджено питання пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом у зв'язку із чим такий прийшов до передчасного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, чим фактично позбавив його можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані статтею 5 КАС.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з наведених вище підстав, а справа направленню до цього ж суду для продовження її розгляду.

Керуючись статтями 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.