Справа № 0240/3352/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 листопада 2018 р. Справа № 0240/3352/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Агрономічної сільської ради

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся в суд з позовом до Агрономічної сільської ради (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що рішенням №258 31 сесії 7 скликання від 29.08.2018 відповідач відмовив ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність у межах населеного пункту Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області. Відмова мотивована тим, що згідно ухвали Вінницького районного суду від 10.04.2017 у справі №128/860/17 заборонено відповідачу приймати рішення та вчиняти будь-які інші можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам земель із 474,6783 га земель державної власності до вирішення судової справи. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення №258 від 29.08.2018 31 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області;

- зобов'язати Агрономічну сільську раду повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність у межах населеного пункту Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та прийняти рішення яким надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,25 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність у межах населеного пункту Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою суду від 01.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

22.10.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Агрономічної сільської ради. Зі змісту якого вказав, що у Вінницькому окружному та апеляційному адміністративному судах перебувають на вирішенні спори за позовами Вінницького Національного аграрного університету, яким ставиться під сумнів законність затвердження та оспорюється генеральний план населеного пункту. В межах вказаних спорів були ухвали про заборону Агрономічній сільській раді приймати рішення та вчиняти будь-які можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадян 474,6753 га земель, які включені в межі населеного пункту Агрономічної сільської ради.

Станом на 29.08.2018 (дата проведення 31 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради) набрала законної сили постанова ВААС по справі №127/12068/17 (дата набрання законної сили 23.08.2018), якою залишено без змін рішення ВОАС від 18.04.2018, тим самим визнала протиправним та скасувала рішення Вінницької районної ради Вінницької області №1 від 29.01.2016 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне. Отже, на момент розгляду клопотання ОСОБА_2 земельна ділянка фактично знаходилась за межами населеного пункту.

Враховуючи наведене, просили повністю відмовити в задоволенні позову.

24.10.2018 представником позивача подано відповідь на відзив, зі змісту якої вказав, що мотиви наведені в оскаржуваному рішенні не ґрунтуються на вимогах закону (ст.118 ч.7 ЗК України), прийняття рішення відбулося із порушенням процедурних питань, оскільки доказів в тому, що клопотання перед тим як буде розглянуто на сесії 28.08.2018 відповідача, було попередньо розглянуто на постійній комісії Агрономічної сільської ради з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища не надано суду. Окрім того, на веб-сайті відповідача не було опубліковано проекту рішення від 29.08.2018 №258 як того вимагається Законами України "Про доступ до публічної інформації" та "Про місцеве самоврядування в Україні". Також не було опубліковано на веб-сайті відповідача порядок денний сесії від 29.08.2018, результатів поіменного голосування, протоколів постійної комісії, висновків (рекомендацій), порядку денного, рішення.

Відповідачем не було доведено до відома позивача про розгляд його клопотання на сесії ради 29.08.2018, чим позбавили його права бути присутнім на сесії Агрономічної сільської ради.

Крім того, наголосив, що відповідач вказуючи, що земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, не надає жодного доказу, не долучає копію генерального плану села Агрономічного, який діяв до прийняття нового генерального плану.

В зв'язку з чим, посилаючись на норми Земельного Кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином.

За відсутності заперечень з боку представника позивача, суд, керуючись положеннями статті 205 КАС України, визнав за можливе розгляд справи продовжити за даною явкою сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази, суд встановив наступне.

В серпні 2018 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся із клопотанням до чергової сесії Агрономічної сільської ради про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність у межах населеного пункту Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (позначеному на графічному матеріалі, який додається до клопотання). До клопотання було надано копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру, графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця розташування, копію посвідчення учасника бойових дій, копію ордеру на представництво інтересів, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для для ведення садівництва, розглянуте 29.08.2018 на 31 сесії 7 скликання та прийнято відповідне рішення за № 258. Даним рішенням сесія Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області відмовила в наданні ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для відведення земельної ділянки для ведення садівництва, посилаючись на те, що бажана земельна ділянка входить до 474,6783 га земель, що знаходяться під забороною ухвали судді Вінницького району Вінницької області від 10 квітня 2017 року по справі №128/860/17. Дана ухвала забороняє Агрономічній сільській раді Вінницького району Вінницької області приймати рішення та вчиняти будь-які інші можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам вищезазначених земель, не вирішених по суті спорів по справі №127/12068/17 про скасування рішення Вінницької районної ради Вінницької області від 29.01.2016 №1 в частині включення в межі населеного пункту с. агрономічне 476,6783 га земель Вінницької обласної сільськогосподарської дослідної станції та справи №128/860/17 про скасування рішення агрономічної сільської ради від 02.12.2016 №195 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту с. Агрономічне, Вінницького району, Вінницької області", якими ставиться під сумнів законність затвердження та оспорюється генеральний план населеного пункту та інша містобудівна документація, проект землеустрою території населеного пункту та технічна документація.

Вирішено рекомендувати гр. ОСОБА_2 у разі зняття заборони, приймати рішення та вчиняти будь-які інші можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам вищезазначених державних земель, повторно звернутись із клопотанням до Агрономічної сільської ради "про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою".

Вказане рішення супровідним листом від 06.09.2018 №М-138 направлено позивачеві та його представнику.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та підставами для його прийняття, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Згідно зі статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до п."б" ч. 1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст п.п."в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п."в" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у позивача можливості отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Обставини встановлені під час розгляду справи вказують на те, що клопотання позивача розглянуто на сесії 31 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області 29.08.2018 року. Так, Агрономічною сільською радою повідомлено позивача про причини відмови - бажана земельна ділянка входить до 474,6783 га земель, що знаходяться під забороною ухвали судді Вінницького району Вінницької області від 10 квітня 2017 року по справі №128/860/17. Дана ухвала забороняє Агрономічній сільській раді Вінницького району Вінницької області приймати рішення та вчиняти будь-які інші можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам 474,6783 га державних земель університету, які включені в межі населеного пункту Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

В контексті даної спірної ситуації, суд зауважує, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано суду належних та допустимих доказів стосовно того, що саме бажана позивачем земельна ділянка входить до 474,6783 га земель, що знаходяться під забороною ухвали судді Вінницького району Вінницької області від 10 квітня 2017 року по справі №128/860/17 або стосовно того, що земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту.

Тобто відповідачем не доведено невідповідність місця розташування бажаної позивачем земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, щодо порушення відповідачем порядку (процедури) прийняття оскаржуваного рішення, слід вказати наступне.

Відповідно частини 1 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (частина 17 статі 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ).

Частиною 1,4 статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (частина 10 статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ).

Згідно частини 1,3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід'ємною частиною протоколу сесії ради.

Зважаючи на наведені норми законодавства, суд наголошує, що Агрономічною сільською радою в ході розгляду даної адміністративної справи не доведено дотримання процедурних питань щодо прийняття та оприлюднення оскаржуваного рішення від 29.08.2018 №258, відтак не спростовано аргументи представника позивача покладені в основу заявленого позову.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що Агрономічна сільська рада з непередбачених законом та не підтверджених документально підстав відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність у межах населеного пункту Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

З огляду на це, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування відмови відповідача, викладеної у рішенні №258 від 29.08.2018, підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання, яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, суд виходить з наступного.

Як вже неодноразово зазначалось вище, відповідний суб'єкт владних повноважень за наслідком розгляду клопотання та аналізуючи пакет доданих до нього документів, дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже, саме до повноважень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування віднесено вирішення питання щодо надання дозволу.

Разом з тим в контексті даної спірної ситуації, оскільки позивачем та його представником не надано достатніх для суду доказів, стосовного того що спірна земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту та неї не діє заборона згідно рішення ВААС по справі №127/12068/17, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такого зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати наперед визначене рішення. А отже, в досліджуваній частині позов не підлягає задоволенню.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, рішення, яким відмовлено у наданні дозволу позивачу є протиправним та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов'язання за цим положенням. Межі обов'язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

За таких обставин суд вважає необхідним зобов'язати суб'єкта владних повноважень повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність у межах населеного пункту Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, відтак, такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №258 від 29 серпня 2018 року 31 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Зобов'язати Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області на черговій сесії Агрономічної сільської ради повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність у межах населеного пункту Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області із врахуванням висновків Вінницького окружного адміністративного суду.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1)

Відповідач: Агрономічна сільська рада (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати 14.11.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович