Справа № 0840/2890/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 листопада 2018 року Справа № 0840/2890/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69005, АДРЕСА_1)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166)

про визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.07.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог від 17.08.2018): визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29.12.2017 №31 про анулювання в реєстрі свідоцтва платника єдиного податку позивача, яке викладене в повідомленні вихідний №575/10/08-01-50-02 від 09.01.2018.

Просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.07.2018 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

У зв'язку з тим, що суддя Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П. перебувала у щорічній оплачуваній відпустці в період часу з 13.08.2018 по 02.09.2018 включно, розгляд питання про відкриття провадження в адміністративній справі проводиться з першого робочого дня, тобто з 03.09.2018.

Ухвалою суду від 03.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 0840/2890/18 та призначено засідання на 26.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням відповідача від 29.12.2017 №31 анульовано реєстрацію платника єдиного податку шляхом виключення з Реєстру платників єдиного податку ОСОБА_1 з підстав наявності податкового боргу, який виник 20.05.2017. Позивач заперечує наявність боргу з єдиного податку, на підтвердження чого надає копії декларацій та докази сплати зобов'язань за ними, та просить задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав письмовий відзив (вх. від 24.09.2018 №29852), в якому зазначив, що податковий борг у ОСОБА_1 виник на підставі самостійно поданих декларацій від 24.04.2017 та від 10.07.2017, а відтак спірне рішення є правомірним. Просить відмовити у задоволенні позову.

25.09.2018 сторони в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без участі їх представників.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За правилами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, справа розглядається в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований у якості фізичної особи - підприємця та перебуває на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку третьої групи).

29.12.2017 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області (Вознесенівським управлінням у м. Запоріжжі) винесено рішення №31 про виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичних осіб - підприємців з 01.01.2018 ОСОБА_1 у зв'язку з наявністю податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 5 913,10 грн., що утворився 20.05.2017.

Не погоджуючись з даним рішенням з підстав відсутності заборгованості перед бюджетом, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 291.2 п. 291 Податкового кодексу України (далі - ПК України; тут та надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (абзац другий пункту 294.1 статті 294 ПК України).

Відповідно до п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Пунктом 296.3 ст. 296 ПК України встановлено, що платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 ПК України).

Згідно пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку (п. 50.1 ст. 50 ПК України.

На виконання вимог ПК України позивачем подано до контролюючого органу наступні податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, якими самостійно визначено податкове зобов'язання до сплати у бюджет, а саме:

1) уточнюючу податкову декларацію за І квартал 2016 року від 09.05.2016, якою визначено зобов'язання у розмірі 5913,10 грн.;

2) звітну податкову декларацію за півріччя 2016 року від 22.07.2016, якою визначено зобов'язання у розмірі 11 331,95 грн.;

3) звітну податкову декларацію за три квартали 2016 року від 22.07.2016, якою визначено зобов'язання у розмірі 9 894,15 грн.;

4) звітну податкову декларацію за 2016 рік від 19.01.2017, якою визначено зобов'язання у розмірі 13 353,75 грн.;

5) звітну податкову декларацію за І квартал 2017 року від 24.04.2017, якою визначено зобов'язання у розмірі 6166,70 грн.;

6) звітну податкову декларацію за півріччя 2017 року від 10.07.2017, якою визначено зобов'язання у розмірі 5320,35 грн.;

7) звітну податкову декларацію за три квартали 2017 року від 20.10.2017, якою визначено зобов'язання у розмірі 0,00 грн.

8) звітну податкову декларацію за 2017 рік від 15.01.2018, якою визначено зобов'язання у розмірі 0,00 грн.

На підтвердження оплат за даними деклараціями позивачем надано до матеріалів справи платіжні доручення: від 17.05.2016 №31 на суму 5913,10 грн.; від 22.07.2016 №38 на суму 11 331,95 грн.; від 01.11.2016 №52 на суму 9 894,15 грн.; від 19.01.2017 №63 на суму 13 353,75 грн.; від 24.04.2017 №68 на суму 6166,70 грн.; від 10.07.2017 №72 на суму 5320,35 грн.

Згідно п. 300.1 ст. 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

За правилами, встановленими пп. 3 п. 299.10. ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 299.11 ст. 299 ПК України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Судом досліджено інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 (а.с. 90-91) та встановлено, що податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб існував станом на 31.12.2016 (сальдо на початок року - 5 913,10 грн.).

В подальшому, при сплаті до бюджету самостійно задекларованих сум, кошти зараховувались на погашення боргу у порядку календарної черговості його виникнення.

За таких обставин, твердження податкового органу, що борг позивача з єдиного податку виник саме 20.05.2017 внаслідок поданих декларацій від 24.04.2017 та від 10.07.2017, є хибними та спростовуються матеріалами справи.

Інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 за 2016 рік контролюючим органом не надано, отже достеменно встановити факт наявності податкового боргу, а у випадку наявності - дату його виникнення, за таких обставин неможливо.

Крім того, судом досліджено податкові декларації, подані позивачем протягом 2016-2017 років, та докази сплати зобов'язань за даними деклараціями, та встановлено, що позивачем сплачено зобов'язання з єдиного податку в повному обсязі.

Доказів донарахування позивачу контролюючим органом податкових зобов'язань, штрафів та пені - суду не надано.

Також податковим органом при винесенні спірного рішення не дотримано вимоги п. 299.11 ст. 299 ПК України в частині не проведення перевірки платника та, відповідно, не складання акту перевірки, на підставі якого власне і має бути винесено рішення такого змісту.

За таких обставин, враховуючи недоведеність наявності у ОСОБА_1 податкового боргу з єдиного податку, керуючись приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням ДФС у Запорізькій області (Вознесенівського управління у м. Запоріжжі) від 29.12.2017 №31 про виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичних осіб - підприємців з 01.01.2018 ОСОБА_1.

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча шістдесят дві) гривні 00 копійок присудити на користь ОСОБА_1 (69005, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко