Справа № 826/11725/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 листопада 2018 року м. Київ № 826/11725/17

Окружний адміністративний суду міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., при секретарі судового засідання Артеменко В.В., розглянувши у судовому засіданні заяву про самовідвід судді у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області

Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

за участі

від позивача- Баблонюк О.В.;

від відповідача 1-не з'явився;

від відповідача2- Монакова Є.О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року скасовано Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2017року та направлено до суду для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року відкрито провадження у зазначеній адміністративній справі та призначено до судового розгляду в порядку підготовчого провадження.

В судовому засіданні представниками Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропущенням строку звернення до суду.

На підтвердження зазначених обставин представниками відповідача надано ряд доказів, якими обґрунтовують свою позицію.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною першою статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відтак, представники відповідача, заявляючи клопотання щодо залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду посилаються на приписи ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутись до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Правовий припис «в межах строку звернення да адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, який встановлений законом.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячним строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вказує заявник вищевказаної заяви, аналіз вказаного, дає підстави дійти висновку, що строк звернення до адміністративного суду встановлюється Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відтак, представник відповідача зазначає, що відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може протягом тридцяти днів з дня отримання рішення КДКА оскаржити його до ВКДКА або до суду, які можуть залишити оскаржуване рішення без змін, або зобов'язати КДКА провести повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів.

Відповідно до ч.7 ст.52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішення ВКДКА може бути оскаржено до суду протягом тридцять днів з дня його прийняття.

Таким чином, як зазначає заявник, для оскарження рішення КДКА регіону, ВКДКА встановлюється спеціальний строк, а саме тридцятиденний строк:

- для рішення КДКА регіону згідно ч.5 ст.9 Закону - з дня отримання такого рішення;

- для рішення ВКДКА згідно ч.5. ст.52 Закону - з дня прийняття такого рішення.

Відтак, вказує представник відповідача, дані строки є спеціальними в розумінні ст.122 КАС України.

Обґрунтовуючи свою позицію щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, представник зазначає наступне.

28.03.2016 року ОСОБА_1 подано заяву про допуск до складення кваліфікаційних іспитів до КДКА Хмельницької області.

06.05.2016 року Рішенням КДКА Хмельницької області №50 ОСОБА_1 допущено до складання кваліфікаційного іспиту.

13.05.2016 року Рішенням КДКА Хмельницької області №55 скасовано рішення КДКА Хмельницької області від 06.05.2016 року №50 «Про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту», як передчасне.

13.07.2016 року Рішенням КДКА Хмельницької області №91 відмовлено ОСОБА_1 в допуску до складення кваліфікаційного іспиту.

28.10.2016 року Рішенням ВКДКА №Х-002/2016 скасовано рішення КДКА Хмельницької області №91 від 13.07.2016 року.

23.12.2016 року Рішенням КДКА Хмельницької області №328 допущено ОСОБА_1 до складення кваліфікаційного іспиту.

Кваліфікаційний письмовий іспит допущено ОСОБА_1 відбувся 20.01.2017 року.

20.01.2017 року рішенням КДКА Хмельницької області №1 (оскаржуване рішення) відмовлено у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1.

Не погоджуючись з рішенням КДКА Хмельницької області №1 від 20.01.2017 року, позивач оскаржив його до ВКДКА.

Відповідач зазначає про опублікування 19.05.2017 року на сайті ВКДКА оголошення про проведення чергового засідання ВКДКА 30-31.05.2017 року.

Також, вказує заявник, супровідним листом ВКДКА за вих. №914 від 18.05.2017 року, ОСОБА_1 було повідомлено про місце, день та час проведення засідання ВКДКА 30.05.2017 року, на якому було прийнято оскаржуване рішення ВКДКА. При цьому, явка Позивача на засідання ВКДКА 30.05.2017 року не була визнана обов'язковою.

Разом з тим, повідомляє представник відповідача, що жодна норма діючого законодавства не містить положення щодо зобов'язання ВКДКА пересвідчуватись у отриманні відправленої кореспонденції з питань щодо повідомлення про проведення засідання ВКДКА.

Рішенням ВКДКА №V-012/2017 від 30.05.2017 за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення КДКА Хмельницької області від 20.01.2017, вирішено скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення КДКА Хмельницької області від 20.01.2017 №1 про відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1, - без змін.

Підсумовуючи зазначене, заявник вказує, що з урахуванням дати прийняття оскаржуваного рішення ВКДКА, яким залишено без змін рішення КДКА регіону - 30.05.207 року і дати його отримання Позивачем - 21.07.2017 року, відповідач вважає, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду без поважних причин, а відтак, позов підлягає залишенню без розгляду.

Заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Згідно з частиною першою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід може бути вирішено як до відкриття провадження у справі, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Як вже було зазначено вище, суддею Клименчук Н.М. в рамках розгляду даної адміністративної справи вже розглядалось питання щодо залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

За результатом розгляду зазначеного питання, Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Відтак, зазначене може викликати сумніви у неупередженості судді Клименчук Н.М. у даній справі при її розгляді.

Враховуючи наявність судового рішення, яким тим самим складом суду залишено без розгляду позовну заяву того самого позивача; враховуючи пояснення представників відповідачів щодо надіслання рішення ОСОБА_1 та докази, надані на підтвердження зазначених обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та з метою забезпечення дотримання принципів адміністративного судочинства, суддею Клименчук Н,М, заявлено про самовідвід від розгляду адміністративної справи №826/11725/17.

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та з метою забезпечення дотримання принципів адміністративного судочинства, керуючись статтями 36-40, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, керуючись положеннями ст. 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. Заяву судді Клименчук Н.М. - задовольнити.

2. Відвести суддю Клименчук Н.М. від розгляду адміністративної справи №826/11725/17.

3. Передати адміністративну справу №826/11725/17 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії для розгляду іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до частини другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до статті 294, частин другої та третьої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України оскарження даної ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 14 листопада 2018 року

Суддя Н.М. Клименчук