Справа № 754/5502/18
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/460/18
Справа №754/5502/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кравец Антона Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону №2 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Кравец А.М.про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вимоги адміністративного позову обгрунтовує наступним.

19.04.2018 року поліцейським роти №2 батальйону №2 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Кравец А.М.було винесено постанову серії АР №624197 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 начебто порушив п. 4.8 ПДР України, а саме, здійснено зупинку (стоянку ) в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено) по пр. Броварському, 25, в м. Києві

Позивач вважає дану постанову незаконною, виходячи з наступного.

Позивач дійсно 19.04.2018 року приблизно о 10:10 год., керуючи власним автомобілем, марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по пр. Броварському, в м. Києві, вимушений був зупинитися у зв'язку з поломкою транспортного засобу з невідомих йому причин. На виконання вимоги п. 9.9 (а) ПДР України, а саме, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі, позивач ввімкнув аварійну світлову сигналізацію. Відповідно до п. 9.10 ПДР України, разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними у разі: скоєння ДТП; вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м. Як тільки позивач вийшов з автомобіля на виконання вищезазначеної норми встановити знак аварійної зупинки, до його транспортного засобу підійшов працівник патрульної поліції з вимогою надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та поліс обов'язкового страхування для складання постанови про адміністративне правопорушення. Крім того, позивач зазначає про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою судді від 11.05.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.07.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні від 07.11.2018 року відмовлено в задоволенні заяви представника Департаменту патрульної поліції Орлова О.С. про залучення Департаменту патрульної поліції до участі у справі в якості третьої особи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин, просив суд про їх задоволення.

Відповідач поліцейський роти №2 батальйону №2 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядовий поліції Кравец А.М.в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надійшов.

Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності нез'явившихся осіб на підставі наявних у матеріалах справи документів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови серії АР №624197 від 19.04.2018 року, винесеної поліцейським роти №2 батальйону №2 полку №2 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Кравец А.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, 19.04.2018 року о 10:10 год. по пр. Броварському, 25, а м. Києві ОСОБА_1, керуючи автомобілем, марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушив п.4.8 ПДР України (а.с. 6).

Так, диспозицією ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненаданні переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушенні встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками (формальний склад).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно з п. 4.8 ПДР України, якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до приписів ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд погоджується з твердженнями позивача в частині того, що ним не порушено вимоги п.4.8 ПДР України, оскільки дані вимоги стосуються пішоходів.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування в даній адміністративній справі, не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 6-11, 14, 77, 217, 241-246, 255, 286, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кравец Антона Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - повністю.

Скасувати постанову серії АР №624197 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП - в матеріалах справи відсутній.

Відповідач: поліцейський роти №2 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Кравец Антон Михайлович, місцезнаходження установи проходження служби: вул. Народного ополчення,, 9, м. Київ.

Повний текст рішення суду складено 19.11.2018 року.

Суддя