Справа № 810/3554/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року № 810/3554/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області від 02.04.2018 № 19/01-15 та від 22.06.2018 № 31/01-15 про відмову у видачі довідки встановленого зразку та направлені до Київської обласної державної адміністрації подання на видачу позивачу посвідчення встановленого зразку як особі, яка постійно проживала(є) та працювала(є) у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 року не менше 4 років, категорія 4, у відповідності до вимог ст. 11, 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 року "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області направити до Київської обласної державної адміністрації довідку встановленого зразку разом з поданням на видачу позивачу, посвідчення встановленого зразку як особі, яка постійно проживала(є) у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 року не менше 4 років, категорія 4, у відповідності до-вимог ст. 11, 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 року "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у видачі довідки встановленого зразка та направленні подання до Київської обласної державної адміністрації щодо видачі посвідчення особи, яка постійно проживає або постійно працює чи постійно навчається на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії-4, з мотивів недостатності періоду проживання у такій зоні, та відсутності підстав для видачі посвідчення.

Позивач зазначив, що з 06.09.1988 року по теперішній час проживає у м. Славутичі Київської області, що підтверджується наявними документами. Одночасно, враховуючи документальне підтвердження факту проживання на території посиленого радіоекологічного контролю, ОСОБА_2 вказав, що має законне право на отримання вказаного посвідчення, тому вважає відмову відповідача, оформлену листом від 02.04.2018 №19/01-15, - безпідставною.

На адресу суду 31.07.2018 надійшов відзив до позовної заяви Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, де зазначено, що правових підстав для видачі позивачу довідки та направлення подання, відсутні, а тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 16.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

За клопотанням позивача судом призначене судове засідання на 31.10.2018 о 10:00 год.

У судове засідання, прибув представник позивача та підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, адміністративний позов просив задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, надав до суду клопотання, у якому просив розглядати справу без його участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_2 є громадянином України, що встановлюється з паспорту громадянина України НОМЕР_1, виданого 09.11.1998 Славутицьким МВГУ МВД України у Київській області.

Як убачається з трудової книжки ОСОБА_2 на підставі Наказу № 629 від 06.01.1987 з 1987 року по 1999 рік працював у тресті «Славутичатоменергобуд».

З матеріалів справи, а саме - довідки про реєстрацію місця проживання особи убачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 з 15.01.1991 року по теперішній час.

У зв`язку із вищенаведеним, ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявами, у яких просив видати йому довідку встановленого зразка (додаток 7) та направити до Київської обласної державної адміністрації подання на отримання статусу особи, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю категорії 4.

Відповідач, листами від 02.04.2018 № 19/01-15, 20.04.2018 №1077/02-59, 22.06.18 №31/01-15, надав відповіді, де зазначив, що немає правових підстав для оформлення подання до Київського ОДА щодо видачі посвідчення особи яка постійно проживає або постійно працює чи постійно навчається на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Таку відмову Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області пояснило тим, що на території зони посиленого радіоекологічного контролю (у м. Славутичі) позивач прописаний з 1987, тобто, станом на 01.01.1993 проживав на такій території менше чотирьох років, як цього вимагає чинне законодавство для видачі довідки. Щодо направлення подання, відповідач пояснив, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VII, виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме виключено зону радіоактивно забруднених категорій. А тому, з 01.01.2015 ОСОБА_2 не проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що свідчить про відсутність законних підстав для оформлення та направлення подання до Київської обласної державної адміністрації.

На думку позивача, правова позиція відповідача, висловлена у листах не ґрунтується на нормах та вимогах чинного законодавства, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові видачі довідки встановленого зразка (додаток 7), суд зазначає наступне.

У відповідності до частини третьої статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Частиною четвертою цієї ж статті встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що з метою отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії-4, позивач звернувся до відповідача для отримання довідки про період його проживання у м. Славутичі Київської області.

Згідно із Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (чинним на момент звернення позивача до відповідача), встановлений формуляр-зразок довідки про місце проживання, закріплений додатком 7.

Зміст такої довідки містить у собі умову її видачі, а саме - "... про те, що він (вона) дійсно постійно проживає або постійно працює чи постійно навчається на території зони посиленого радіоекологічного контролю і за станом на 1 січня 1993 р. проживав(ла) або відпрацював(ла) чи навчався(лася) у цій зоні не менше чотирьох років...".

Отже, вказана довідка видається особам, які станом на 01.01.1993 прожили у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

У цьому контексті суд зазначає, що причиною відмови відповідача у видачі довідки встановленого зразка позивачу слугувало те, що він прописаний у м. Славутичі Київської області лише з 1987 року, на підставі чого відповідач дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 проживав на території посиленого радіоекологічного контролю менше чотирьох років.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, пояснюючи це наступним.

Буквальний зміст вищенаведених норм свідчить про те, що єдиною та обов`язковою підставою для видачі довідки встановленого зразка є факт проживання особи на території посиленого радіоекологічного контролю протягом чотирьох років станом на 1 січня 1993 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме записи в трудовій книжці.

Отже, суд зазначає, що матеріали справи, вказують на факт того, що позивач з 1987 дійсно проживав у м. Славутичі Київської області, а відтак станом на 01.01.1993 ОСОБА_2 проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років, тому відмова відповідача у видачі довідки встановленого зразка (додаток 7), є необґрунтованою та прийнятою без законних на те підстав.

Щодо позовної вимоги про направлення подання до Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення встановленого зразка, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю категорії-4, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Дана норма узгоджується із пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (чинним на момент звернення позивача до відповідача), згідно з яким, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, тому адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 06.07.2018, а також понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №102 від 22.10.2018. Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та надання правової допомоги підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області від 02.04.2018 № 19/01-15 та від 22.06.2018 № 31/01-15 про відмову у видачі довідки встановленого зразку та направлені до Київської обласної державної адміністрації подання на видачу ОСОБА_2 посвідчення встановленого зразку як особі, яка постійно проживала (є) та працювала (є) у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, категорія 4, у відповідності до вимог ст. ст. 11, 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

3. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області направити до Київської обласної державної адміністрації довідку встановленого зразку разом з поданням на видачу ОСОБА_2, посвідчення встановленого зразку як особі, яка постійно проживала (є) у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, категорія 4, у відповідності до-вимог ст. ст. 11, 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

4. Стягнути на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по оплаті професійної первинної допомоги у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області.

5. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 05 листопада 2018 р.