Справа № 2040/7200/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 листопада 2018 р. № 2040/7200/18

Харківський окружний адміністративний суд

в складі головуючого - судді Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ділбаряна А.А.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Науково-виробничої фірми "Промкомплект" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (АДРЕСА_1, 61204, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач, Науково-виробнича фірма "Промкомплект" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області № 1 від 07.08.2018 та № 1 від 07.08.2018.

Ухвалою суду від 04.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цій адміністративній справі, та призначено розгляд адміністративної справи у підготовчому судовому засіданні 01 жовтня 2018 року.

У звязку з перебуванням судді у відпустці підготовче судове засідання перенесенго на 22.10.2018.

Протокольною Ухвалою суду від 22.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки отримав спірні податкові повідомлення-рішення № 1 від 07.08.2018 та № 1 від 07.08.2018. Позивач не погоджується з висновками перевірки, посилаючись на те, що усі господарські операції товариства мали реальний характер.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що податковий орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, виходячи з наявної податкової інформації щодо контрагентів позивача, у яких були придбані ТМЦ.

Представник позивача - Науково-виробничої фірми "Промкомплект" у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління ДФС у Харківській області відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Головним управління ДФС у Харківській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку Науково-виробничої фірми "Промкомплект" у формі товариства з обмеженою відповідальністю з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по господарським взаємовідносинам з ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ» (податковий номер 41183279) за квітень, травень 2017 року та з ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ» (податковий номер 41195478) за липень, серпень, вересень 2017 року.

За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки №2953/20-40-14-11-11/30289982 від 20.07.2018 (т. 1 а.с.29-65)

У висновках акту перевірки №2953/20-40-14-11-11/30289982 від 20.07.2018 встановлені такі порушення вимог податкового законодавства:

- п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187 ПК України, внаслідок чого завищено податкові зобовязання на суму ПДВ 203745 грн, в квітні 2017 року у сумі 20719 грн, в травні 2017 року у сумі 34680 грн, в липні 2017 року у сумі 46175 грн, в серпні 2017 року у сумі 46520 грн, в вересні 2017 року у сумі 55651 грн;

- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1 п.201.10 ст. 201 ПК України, що привело до завищення податкового кредиту на суму 194572 грн, в квітні 2017 року у сумі 21804 грн, в травні 2017 року у сумі 32995 грн, в липні 2017 року у сумі 41724 грн, в серпні 2017 року у сумі 42756 грн, в вересні 2017 року у сумі 55293 грн;

- вказані порушенні привели до заниження податку на додану вартість до сплати у сумі 4730 грн, в т.ч. в квітні 2017 року у сумі 2804 грн, в вересні 2017 року у сумі 1926 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області №2953/20-40-14-11-11/30289982 від 20.07.2018 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №1 від 07.08.2018 про збільшення сум грошового зобовязання з податку на додану вартість на 7095 грн 00 коп. з яких: 4730,00 грн - за податковими зобовязаннями, 2365,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями. (т. 1 а.с. 25)

- №1 від 07.08.2018 з податку на додану вартість про зменшення сум з податкових зобовязань за квітень-вересень 2017 на загальну суму 203745,00 грн та зменшення сум податкового кредиту за квітень-вересень 2017 на загальну суму 189842,00 грн, що не привело до донарахування податку. (т. 1 а.с. 26)

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 07.08.2018 з податку на додану вартість, судом встановлені такі обставини.

Спірне податкове повідомлення-рішення №1 від 07.08.2018 ґрунтується на висновку податкового органу про те, що не зважаючи на те що НВФ «ПРОМКОМПЛЕКТ» у формі ТОВ надано до перевірки первинні документи бухгалтерського та податкового, обліку (видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, податкову звітність) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій. Спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими фактами ознак фіктивної діяльності контрагентів позивача - ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ» та ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ», свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку НВФ "ПРОМКОМПЛЕКТ» у формі ТОВ, а також те, що товари від постачальників - ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ» та ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ» не можуть визнаватися активами, у звязку з тим, що у підприємства відсутні первинні документи, підтверджуючі оприбуткування товару.

Щодо взаємовідносин Позивача та ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», судом встановлені такі обставини.

Згідно Договору поставки № 04 від 03.04.2017 Продавець, ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», зобовязується передати належний йому товар у власність Покупцеві, НВФ «ПРОМКОМПЛЕКТ» у формі ТОВ, а Покупець зобовязується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору. (т. 1 а.с. 126-127)

ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ» виписано на адресу Позивача податкові накладні: № 63 від 24.04.2017 (Розрахунок коригування № 12 від 24.04.2017 до податкової накладної № 63 від 24.04.2017), № 66 від 24.04.2017 (Розрахунок коригування № 13 від 24.04.2017 до податкової накладної № 66 від 24.04.2017), № 14 від 03.05.2017, № 13 від 03.05.2017, № 956 від 23.05.2017, № 955 від 23.05.2017, які зареєстровані підприємством в ЄРПН, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру податкових накладних № 304783, № 304877, № 304937, № 304952 (т. 1 а.с. 131-134, 138-139, 143-148)

Сторонами до договору поставки були складені видаткові накладні з № 66 від 24.04.2017, № 63 від 24.04.2017, № 14 від 03.05.2017, № 13 від 03.05.2017, № 956 від 23.05.2017, № 955 від 23.05.2017 (т. 1 а.с. 128-129, 135-136, 140-141)

Оплата за отриманні товари проведена у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 2742 від 17.05.2017, № 2749 від 23.05.2017, № 2758 від 25.05.2017, № 2766 від 31.05.2017, № 2773 від 01.06. 2017, № 2779 від 07.06.2017, № 2787 від 09.06.2017, № 2808 від 26.06.2017, № 2791 від 16.06.2017, № 2797 від 20.06.2017, № 2806 від 23.06.2017, № 3012 від 01.11.2017, № 3021 від 02.11.2017, № 3074 від 04.12.2017, № 3080 від 05.12.2017, № 3091 від 12.12.2017 № 3225 від 02.03.2018 (на підставі договору про відступлення права вимоги № 02/03 від 02.03.2018 платіж на користь ТОВ «Модерн Інвест» у сумі 30054,63 грн) (т. 1 а.с. 149-167)

Транспортування товару здійснювалося позивачем власними силами, що підтверджується належно складеними товарно-транспортним накладними № 63-66 від 24.04.2017, № 13-14 від 03.05.2017, № 955-956 від 23.05.2017. (т. 1 а.с. 130, 137, 142)

На підтвердження оприбуткування товару позивачем надані картки рахунку 631 за квітень 2017р., за травень 2017р. 631 за червень 2017р. (т.1 а.с.168-179)

На підтвердження використання придбаного товару позивачем надані первинні документи на подальшу реалізацію товару, придбаного у ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ» (т. 1 а.с. 180-250, т. 2 а.с. 1-15)

В той же час, як зазначено в Акті перевірки, відповідно до отриманої від ГУ ДФС у Дніпропетровській області інформації № 10371/7/04-36-14-12-12 від 26.07.2017 встановлено факт відсутності ТОВ «Укрпром-обладнання» за місцезнаходженням, за ланцюгом постачання відповідно до баз даних ДФС України, інформації з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ» придбавав вказаний товар у підприємства ТОВ «ВОРК ТАУН» (податковий номер 41135162), яке, свою чергу товар на території України не придбаваю та у відповідності до даних підсистеми «Вантажні митні декларації (імпорт)» ІС «Податковий блок» встановлено, що ані ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ані ТОВ «ВОРК ТАУН» імпортних операцій не здійснювало.

Щодо взаємовідносин Позивача та ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ», судом встановлені такі обставини.

Згідно Договору поставки № 4-07 від 04.07.2017, Постачальник, ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ», зобовязується поставати у власність Покупця товар, зазначений у видаткових накладних, а Покупець зобовязується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, прийняти та оплатити цей товар. (т. 2 а.с. 16-17)

ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ» виписано на адресу Позивача податкові накладні № 153 від 04.07.2017, № 154 від 04.07.2017, № 155 від 04.07.2017, № 814 від 17.07.2017, № 815 від 17.07.2017, № 1008 від 24.07.2017, № 1351 від 27.07.2017, № 152 від 04.08.2017, № 151 від 04.08.2017, № 654 від 14.08.2017, № 801 від 17.08.2017, № 1414 від 28.08.2017, № 162 від 04.09.2017, № 161 від 04.09.2017, № 610 від 13.09.2017, № 611 від 13.09.2017, № 826 від 18.09.2017, № 825 від 18.09.2017, № 1453 від 28.09.2017, які зареєстровані підприємством в ЄРПН, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру податкових накладних № 305236, № 305284, № 305328, № 305436, № 305496, № 305485, № 305480, № 305604, № 305611, № 305712 (т. 2 а.с. 22-24, 28-29, 33-34, 37, 41-42, 45, 48, 51, 55-56, 60-61, 65-66, 69-79).

Сторонами до договору поставки були складені видаткові накладні з № 153 від 04.07.2017, № 154 від 04.07.2017, № 155 від 04.07.2017, № 815 від 17.07.2017, № 814 від 17.07.2017, № 1008 від 24.07.2017, № 1351 від 27.07.2017, № 152 від 04.08.2017, № 151 від 04.08.2017, № 654 від 14.08.2017, № 801 від 17.08.2017, № 1414 від 28.08.2017, № 162 від 04.09.2017, № 161 від 04.09.2017, № 610 від 13.09.2017, № 611 від 13.09.2017, № 826 від 18.09.2017, № 825 від 18.09.2017, № 1453 від 28.09.2017 (т. 2 а.с. 18-20, 25-26, 30-31, 35, 38-39, 43, 46, 49, 52-53, 57-58, 62-63, 67).

Оплата за отриманні товари проведена у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку № 0300 з 17.07.2017 по 31.07.2017 (на підставі договору про відступлення права вимоги № 21-07 від 21.07.2017 платежі на користь ТОВ «Роут ком» у сумі 2397,00 грн) та платіжними дорученнями № 2893 від 17.08.2017, № 2897 від 23.08.2017, № 2898 від 29.08.2017, № 2905 від 31.08.2017, № 2911 від 06.09.2017, № 2913 від 06.09.2017, № 2920 від 06.09.2017, № 2933 від 19.09.2017, № 2991 від 20.10.2017, № 2867 від 02.08.2017, № 2869 від 04.08.2017, № 2981 від 17.10.2017 (на підставі договору про відступлення права вимоги № 02-08 від 02.08.2017 платежі на користь ТОВ «Аскольт Груп» у сумі 24184,00 грн), № 3106 від 15.12.2017 (на підставі договору про відступлення права вимоги 12/15 від 15.12.2017 платіж на користь ТОВ «Компанія «Оріон ЛТД» у сумі 351102,11 грн) (т. 2 а.с. 119-139).

Транспортування товару здійснювалося позивачем власними силами, що підтверджується належно складеними товарно-транспортним накладними № 153,154,155 від 04.07.2017, № 814,815 від 17.07.2017, № 1008 від 24.07.2017, № 1351 від 27.07.2017, № 151,152 від 04.08.2017, № 654 від 14.08.2017, № 801 від 17.08.2017, № 1414 від 28.08.2017, № 161,162 від 04.09.2017, № 610,611 від 13.09.2017, № 825,826 від 18.09.2017, № 1453 від 28.09.2017 (т. 2 а.с. 21, 27, 32, 36, 40, 44, 47, 50, 54, 59, 64, 68).

На підтвердження оприбуткування товару позивачем надані картки рахунку 631 за липень 2017, за серпень 2017, за вересень 2017, за жовтень 2017, за грудень 2017, за березень 2018 (т. 1 а.с. 80-118).

На підтвердження використання придбаного товару позивачем надані первинні документи на подальшу реалізацію товару, придбаного у ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ» (т. 2 а.с. 139-250, т. 3 а.с. 1-87)

В той же час, як зазначено в Акті перевірки, відповідно до отриманої від ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 15174/7/04-36-14-12-12 від 01.11.2017 податкової інформації встановлено факт відсутності ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ» за місцезнаходженням, за ланцюгом постачання відповідно до баз даних ДФС України, інформації з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ» придбавав вказаний товар у підприємств в ТОВ «ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» (податковий номер 41345661), ТОВ «ТОВ «РАЙТЕП» (податковий номер 40647710), ТОВ «ОСОБА_3 ДОНТОРГ» (податковий номер 41391849), які, свою чергу товар на території України не придбаваю та у відповідності до даних підсистеми «Вантажні митні декларації (імпорт)» ІС «Податковий блок» встановлено, що ані ТОВ «ФІРМА «МІРАТОРГ», ані ТОВ «ТОВ «ДЕЛЛ КОМ» (податковий номер 41345661), ані ТОВ «ТОВ «РАЙТЕП» (податковий номер 40647710), ані ТОВ «ОСОБА_3 ДОНТОРГ» (податковий номер 41391849) імпортних операцій не здійснювали.

Надаючи оцінку обґрунтованості прийнятих податкових повідомлень рішень відповідача, які є предметом оскарження, суд виходить з наступного.

Згідно п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція визначена як дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, спричиняли втрату зазначеними документами юридичного статусу первинних документів, судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Перевіркою ГУ ДФС факти стосовно того, що договори (угоди) між підприємствами суперечать ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам не встановлені та в акті перевірки такі дані та факти не наведені.

Також не наведені данні про порушення з боку підприємств інших вимог статті 203 ЦК України при укладанні вказаних договорів.

Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме ч.1 ст.205, ч.2 ст.207, ч.1 ст.208, ст..218, ч.3 ст.639 ЦК України, ст.179 Господарського Кодексу України договори між підприємствами були укладені у письмовій формі, підписані сторонами та завірені печатками сторін.

Зобовязання між сторонами виконані у повному обсязі, тому підстав для визнання угод такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків - не існує.

Отже, для визнання правочину недійним та документів про виконання за цими договорами обовязків контрагентів є необхідним подання позову субєктом господарської діяльності та відповідна справа буде підсудна господарському суду, при звернені субєкта владних повноважень - справа буде підсудна адміністративному суду.

Податковий орган - ГУ ДФС у Харківській області (або інший орган) не звертався з позовними вимогами до суду про визнання правочину недійсним, свій позов та доказів його розгляду іншим судом до матеріалів справи не надавав та в ході проведення перевірки не використовував.

Укладені підприємством НВФ «ПРОМКОМПЛЕКТ» договори з його контрагентами (постачальниками та покупцями) у тому числі з ТОВ «Укрпром-обладнання» за квітень-травень 2017 року, ТОВ «Фірма «Міраторг» за липень, серпень, вересень 2017 року не віднесені законом до нікчемних, відсутнє судове рішення про визнання їх недійсними, також не наведені данні про порушення з боку підприємства вимог встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України при укладанні вказаних договорів.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Оскільки отримання товарів позивачем та подальше вибуття таких товарів з володіння позивача підтверджується зібраними по справі доказами, не заперечувалося в ході перевірки (до перевірки надавалися дані бухгалтерського обліку щодо вибуття товарів) та судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що доказом використання товарів у власній господарській діяльності можуть бути виключно належним чином оформленні первинні документи.

Норми п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлюють, що платник податку зобов'язаний в установлені терміни скласти, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та надати покупцю (за його вимогою), яка є для покупця підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, всі перелічені суми ПДВ, віднесені позивачем до податкових зобовязань у відповідних звітних періодах, підтверджені податковими накладними, які складені на підставі договорів, видаткових накладних, платіжних документів, відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На час складання і видачі податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані у встановленому законом порядку, знаходилися на обліку в контролюючому органі, мали статус платників ПДВ, свідоцтва платників ПДВ не були анульовані на момент укладання і вчинення правочинів, докази, що спростовують ці обставини, відповідачем до суду не надано. Відповідачем також не надано належних доказів щодо визнання недійсними у встановленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентами.

Суд також при винесенні рішення керується практикою Верховного Суду України. Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2018 по справі № 805/10886/13-а (провадження № К/9901/1424/18) зазначає, що за наявності ознак нікчемності правочину, податкові органи мають право та повинні звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а не класти власний висновок в основу податкового правопорушення та визначати на цій підставі грошове зобов'язання.

Таким чином, вбачається, що контролюючим органом не надано доказів нереальності здійснення господарських операцій з реалізації товарів контрагентам Позивача, а ті доводи, що наведені в акті перевірки не є достатніми для притягнення позивача до фінансової відповідальності, оскільки не є належними та допустимими доказами порушення позивачем приписів податкового законодавства.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість зменшення податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ по операціях з придбання та подальшої реалізації товарів, придбаних у ТОВ «Укрпром-обладнання» за квітень-травень 2017 року та у ТОВ «Фірма «Міраторг» за липень, серпень, вересень 2017 року на користь інших контрагентів позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №1 від 07.08.2018 є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 07.08.2018 з податку на додану вартість, судом встановлені такі обставини.

В акті перевірки податковим органом встановлено, що «частину отриманих від вищевказаних контрагентів-постачальників позивача - ТОВ «Укрпром-обладнання» та ТОВ «Фірма «Міраторг», товарів, на загальну 4730 грн, в т.ч. (Щітка ЭГ841 2/12,5x40x50 КЛЮС 685.271.168 108 шт.) в квітні 2017 року у сумі 2804,00 грн, (Запобіжник розбірний ПР-2 6-15А 220В 200 шт. та Транзистор КТ815Г 6 шт.) у вересні 2017 року у сумі 1926 грн підприємством ПВФ «ПРОМКОМПЛЕКТ» У ФОРМІ ТОВ не було реалізовано у відповідному податковому періоді».

Так, у податковому повідомленні-рішенні №1 від 07.08.2018 податковим органом зменшено позивачу у квітні 2017 суму податкового зобовязання у розмірі 20719 грн та суму податкового кредиту у розмірі 19000 грн, тобто, за квітень 2017 року податкове зобовязання зменшено на 1719 грн більше, ніж податкового кредиту. Також у вересні 2017 року зменшено позивачу суму податкового зобовязання у розмірі 55651 грн та суму податкового кредиту у розмірі 53367 грн, тобто, за квітень 2017 року податкове зобовязання зменшено на 2284 грн більше, ніж податкового кредиту.

Отже, крім висновку суду про непідтвердження відповідачем його твердження про нереальність господарських операцій позивача з придбання ТМЦ у контрагентів ТОВ «Укрпром-обладнання» та ТОВ «Фірма «Міраторг», сума донарахованих податкових зобовязань за податковим повідомленням-рішенням №1 від 07.08.2018 не є обґрунтованою, оскільки при її визначенні не бралися до розрахунку суми задекларованих позивачем податкових зобовязань та податкового кредиту в податкових деклараціях за квітень та вересень 2017 року.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №1 від 07.08.2018 також є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що через недоведеність відповідачем правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень позовні вимоги про їх скасування підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Науково-виробничої фірми "Промкомплект" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (АДРЕСА_1, 61204, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області № 1 від 07.08.2018 та № 1 від 07.08.2018.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Науково-виробничої фірми "Промкомплект" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (АДРЕСА_1, 61204, ) у розмірі 2643,00 грн (дві тисячі шістсот сорок три гривні 00 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2018 року.

Суддя Білова О.В.