Справа № 544/936/18
Суддя: Ощинська Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/936/18
№ пров. 2-а/544/15/2018
Номер рядка звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 листопада 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.

з участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції БПП у м. Бориспіль УПП в Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 22 липня 2018 року поліцейським БПП у м. Бориспіль УПП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАА № 494135. Відповідно до винесеної постанови його визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП України за керування транспортним засобом, що не пройшов технічний огляд, чим порушено п. 31.3.б ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач вважає, що вказана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки інспектором при складанні вищезгаданої постанови грубо порушено порядок її складення, саме: постанова по справі виносилась інспектором у патрульному автомобілі, без участі та присутності водія, також при винесенні постанови інспектором була допущена граматична помилка у прізвищі ОСОБА_1, зазаначено Букорис. Отже дана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та у ній не зазначено порядок її оскарження. На підставі викладеного просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався. Надав відзив на позов, в якому вказує, що 22.07.2018 о 05 год 08 хв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 210D», н.з. ВІ1963 СК, у зв'язку з тим, що підсвітка номерного знаку не працювала та була відсутня частина заднього бамперу був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування громадянин ОСОБА_1 повідомив, що прямує на базар, та везе у фургоні свого автомобіля товар для продажу. Так як водій використовував свій транспортний засіб для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, то відповідно до cт. 35 ЗУ «Про дорожній рух» був зобов'язаний пройти обов'язковий технічний контроль, чим своїми діями порушив вимоги ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; у таких випадках суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порушення правил керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов є підставою для притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Судом встановлено, що 22 липня 2018 року поліцейським БПП у м. Бориспіль УПП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАА № 494135. Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП України за керування транспортним засобом, що не пройшов технічний огляд, чим порушено п. 31.3.б ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 9).

Автомобіль марки MERCEDES-BENZ 210D згідно технічного паспорта СХМ 728771 від 05.09.2017 загальний легковий вантажопасажирський-В, повна маса 2800 кг (а.с. 5).

Згідно з п.31.3 б Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов'язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб'єкти проведення обов'язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Перелік обладнання, необхідного для одержання права на здійснення обов'язкового технічного контролю транспортних засобів, а також документів, що подаються суб'єктами проведення обов'язкового технічного контролю для одержання такого права, визначаються Кабінетом Міністрів України. Періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Відповідний порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів також зазначено у Постанові Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 «Про затвердження Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», ч. 3 якої визначено періодичність проходження обовязкового технічного контролю: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

За вимогою власника обовязковий технічний контроль транспортного засобу, який зареєстрований в установленому порядку, але не підлягає обовязковому технічному контролю, проводять за процедурою, визначеною цим Порядком.

Позивачем не надано суду жодних доказів щодо нескоєння ним правопорушення зазначеного у постанові про накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідно технічних даних належний йому автомобіль 1994 року випуску є автомобілем загального легкового вантажопасажирського - В типу та відповідно до п. 1 ч. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 «Про затвердження Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», повинен проходити обовязковий технічний контроль кожні 2 роки.

Факт того, що автомобіль яким він керував не пройшов обовязкового технічного конторолю позивач не заперечує так як рахував, що він не відноситься до тих транспортних засобів які повинні проходити контроль. Обовязковість такого проходження підтверджується даними зазаначеноми у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz 210D», реєстраційний номер НОМЕР_1, тобто ним було порушено ПДР України, зокрема п.31.3(б).

Крім того, відповідно до довідки наданої Територіальним сервісним центром № НОМЕР_2 МВС в Полтавській області з інформації Єдиного державного реєстру МВС України вказаний транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 тип його є вантажопасажирським-В, 1994 року випуску (а.с. 37), що підтверджує обовязковість проходження технічного контролю.

Вказане спростовує доводи позивача про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, також не відповідають дійсності доводи, що оскаржувана постанова винесена без доказів, без зясування всіх обставин справи, та ґрунтується на припущеннях працівника поліції.

Посилання позивача на те, що інспектором грубо порушено порядок складення постанови про адміністративне правопорушення, а саме: постанова по справі виносилась інспектором у патрульному автомобілі, без участі та присутності водія, проте належних доказів, які б підтверджували викладене позивач суду не наддав, крім того зазаначив, що інспектором у постанові про накладення адміністративного стягнення, невірно зазначено прізвище правопорушника, замість належного ОСОБА_1, зазаначено Букорис, проте це не звільняє його від адміністривної відповідальності оскілки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля «Mercedes-Benz 210D», реєстраційний номер НОМЕР_3, є його власністю, про що останній не заперечує.

Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, спростовані у судовому засіданні доводи порушника про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, а постанова винесена з грубими порушеннями, що дає підстави розцінювати дії та доводи позивача як спосіб обраного захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне, а тому позовні вимоги ОСОБА_1А не підлягають до задоволення, як безпідставні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 36, 121, 247, 280, 283, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 11-30, 72-79, 90, 139, 241-250, 257-262, 268-272, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції БПП у м. Бориспіль УПП в Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, народження 03 грудня 1973 року, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та мешканець с. Нові Мартиновичі Пирятинського району Полтавської області, пров. Коваленка, 9, паспорт серія ЕО № 204409 виданий Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області 25.09.1996, ідентифікаційний номер НОМЕР_4.

Відповідач: БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП в особі інспектора роти № 2 лейтенантом поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: вул. Кошового, 7, м. Бориспіль Київської області.

Суддя: Ю.О. Ощинська