Справа № 823/1491/18
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року справа № 823/1491/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

представника позивача - Юрченка В.О. (за довіреністю),

представника відповідача - Пилипас І.Я. (за довіреністю),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом селянського (фермерського) господарства "Княжиківське" до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось селянське (фермерське) господарства "Княжиківське" (вул. Степова, 7, с. Княжики, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., 19122, далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18001, далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис від 19.03.2018 №66-ДК/0057Пр/03/01/-18.

Ухвалою від 16.04.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 09.11.2018 закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд справи по суті.

Позов мотивовано тим, що спірний припис винесений всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки позивач користується земельною ділянкою на законних підставах, а саме на підставі договору оренди від 24.01.2008, який продовжений в силу закону. Тому, позивач просив задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав письмовий відзив, в якому зазначив, що станом на час подання позову закінчився договір оренди земельної ділянки і відсутні докази щодо його продовження, у зв'язку з чим, земельна ділянка підлягає поверненню. Отже, спірний припис є правомірним, а позов - безпідставним.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

24.01.2008 між позивачем та Монастирищенською РДА укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 25,5869 га, строком на 5 років, що знаходиться на території Княжиківської сільської ради.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 29.09.2015 у справі №925/1178/15 судом визнано вищевказаний договір поновленим в силу закону.

Крім того, рішенням господарського суду Черкаської області від 01.02.2016 у справі №925/1900/15 визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.01.2008, зареєстрованому у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2008 за №01, зокрема, поновлено на 5 (п'ять) років до 25 січня 2018 року договір оренди землі, укладений 24 січня 2008 р. між Монастирищенською районною державною адміністрацією та СФГ «Княжиківське», зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2008 за №01.

У подальшому, на підставі наказу від 27.02.2018 №66-ДК службовою особою відділу у Монастирищенському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області здійснено перевірку позивача з питань вимог дотримання вимог земельного законодавства.

За наслідками перевірки складено акт від 19.03.2018 №66-ДК/139/АП/09/01/-18, в якому зафіксовано, що позивачем порушено строки повернення тимчасово наданої земельної ділянки, площею 25,5869 га, що знаходиться в межах Княжиківської сільської ради, термін дії договору якої сплив 25.01.2013.

На підставі цього акту відповідачем винесено оскаржуваний припис від 19.03.2018 №66-ДК/0057Пр/03/01/-18, яким встановлено, що позивачем порушено строки повернення тимчасово наданої земельної ділянки, площею 25,5869 га, що знаходиться в межах Княжиківської сільської ради, та зобов'язано позивача усунути виявлене порушення.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Надаючи оцінку встановленим обставинам суд врахував, що земельні відносини в Україні відповідно до ст.3 Земельного кодексу України від 24.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень на підставі ч.2 ст.116 ЗК України.

Суд врахував ч.4 ст.122 ЗК України, якою передбачено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до підп.12 п.4 положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2015 року №14, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Суд врахував, що згідно п. 8. Вищезгаданого договору оренди землі після закінчення терміну договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України Про оренду землі.

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Суд встановив, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 01.03.2018 про укладення додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 24 січня 2008 року.

Проте вищевказану заяву позивача було залишено без відповіді.

З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою площею 25,5869 га після закінчення строку договору оренди землі від 24 січня 2008 року, з урахуванням додаткової угоди згідно з рішенням господарського суду Черкаської області від 01.02.2016 у справі №925/1900/15, яким визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі до 24.01.2018.

Крім того, згідно з довідкою Княжиківської сільської ради від 04.04.2018 №23 позивачем сплачено орендна плата за вищенаведену земельну ділянку за січень-березень 2018 року в повному обсязі.

Для вирішення спору суд також врахував, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.06.2018 визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.01.2008, зареєстрованому у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2008 за №01 на строк до 25 січня 2023 року.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2018 у справі №712/3767/18 визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в особі Управління контролю за використанням та охороною земель № 66-ДК/0091По/08/01-8 від 29.03.2018, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за порушення строків повернення тимчасово наданої земельної ділянки, площею 25,5869 га, що знаходиться в межах Княжиківської сільської ради.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, зважаючи на наявність судових рішень про продовження терміну оренди, суд дійшов висновку, що позивач продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою на законних підставах.

Отже оскаржуваний припис є протиправним та підлягає скасуванню, а сплачений судовий збір - стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 19.03.2018 №66-ДК/0057Пр/03/01/-18.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код - 39765890) на користь селянського (фермерського) господарства "Княжиківське" (вул. Степова, 7, с. Княжики, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., 19122, ідентифікаційний код - 31887039) сплачений судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення суду складене у повному обсязі 19.11.2018.