Справа № 520/17574/18
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-аз/520/7/18
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову до предявлення позову

13.11.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про забезпечення позову до подання позову про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2018 року представник Управління ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просила зупинити дію постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 23.10.2018 року ВП № 57209301 про накладення на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області штрафу у розмірі 5 100 грн. до вирішення по суті справи за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про скасування даної постанови про накладення штрафу, який буде подано до суду згідно вимог ч. 2 ст. 153 та ч. 2 ст. 287 КАС України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавчий лист № 520/8530/17, виданий Київським районним судом м. Одеси 11.09.2018р., про зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, призначити ОСОБА_3 страхові виплати у зв'язку із смертю потерпілого ОСОБА_4, померлого 01.11.2011 року, починаючи з 01.11.2011 року у розмірі -2096, 78 грн. щомісячно, довічно.

Від Відділу примусового виконання рішень 06.11.2018р. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області разом із супровідним листом отримало постанову про накладення штрафу від 23.10.2018р. ВП № 57209301, якою за невиконання вимог виконавчого документа на Управління ВД Фонду було накладено штраф у розмірі - 5 100, 00 грн. та зобов'язано виконати рішення протягом десяти робочих днів .

Стверджує, що вищезазначену постанову про накладення штрафу Управління вважає незаконною та буде її обов'язково оскаржувати у судовому порядку, так як виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Одеси 11.09.2018р., було виконано ще 03.10.2018р. і Одеським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області ОСОБА_3 було перераховано кошти у сумі - 169 839, 18 грн. за платіжним дорученням від 02.10.2018р. № 12931.

Про вказані обставини головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 було відомо до винесення постанови про накладення штрафу від 23.10.2018р.. Вищезазначені обставини, на думку заявника, свідчать про ознаки протиправності дій даного державного виконавця по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/8530/17.

Таким чином, вважає, що вжиття запобіжного заходу у вигляді - зупинення дії постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 від 23.10.2018р. ВП № 57209301 про накладення штрафу, до вирішення адміністративної справи по суті зможе запобігти незаконному стягненню штрафу та застосуванню різного роду виконавчих дій та заходів (мається на увазі накладення арешту на кошти боржника, в даному випадку: арешт на рахунки, з яких відбувається перерахування страхових виплат потерпілим) з боку відповідача під час примусового виконання даної постанови.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з вказаною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Відповідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами ч. 1 цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

А у відповідності до ч. 5 ст. 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Підставою для звернення до суду з майбутнім даним позовом є скасування постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про накладення штрафу за не виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року по адміністративній справі № 520/8530/17.

Таким чином, дана адміністративна справа підсудна Київському районному суду м. Одеси як адміністративному суду, який видав виконавчий лист.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За змістом ч. 4 ст. 150 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

На підставі ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправя сторін.

Законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано розяснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу наведеного видно, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18 передбачено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали заяви, суд, пересвідчившись в тому, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, з'ясувавши обсяг позовних вимог, вважає правильним зупинити дію постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 23.10.2018 року ВП № 57209301 про накладення на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області штрафу у розмірі 5 100 грн., до вирішення по суті справи, за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про скасування даної постанови про накладення штрафу.

Частиною 2 статті 153 КАС України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-154 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про забезпечення позову до подання позову про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Зупинити дію постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 23.10.2018 року ВП № 57209301 про накладення на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області штрафу у розмірі 5 100 грн. до вирішення по суті справи за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про скасування даної постанови про накладення штрафу.

Зобовязати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову подати позов про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 23.10.2018 року ВП № 57209301 про накладення на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області штрафу у розмірі 5 100 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Куриленко О. М.