Справа № 2040/7359/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 листопада 2018 р. № 2040/7359/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради, оформлене протоколом №89 від 25.07.2018 р. про припинення виплати всіх видів соціальних допомог та про призупинення дії довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1;

- зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) з 01.06.2018 р.;

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є громадянином України та отримує пенсію за віком. Позивач була вимушений покинути місце свого проживання через проведення бойових дій та антитерористичної операції і переїхати до Московського району м. Харкова, де стала на облік та отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На даний час позивач перебуває на обліку у ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, проте з 01.06.2018 року управлінням припинено виплату пенсії на підставі інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспорту та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України. Як стало відомо позивачу з відповіді ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам на своєму засіданні 25.07.2018 року протоколом №89 на підставі акту від 23.07.2018 року було прийнято рішення про припинення виплати всіх видів соціальних допомог позивачу. При цьому, як вказано позивачем дію довідки ВПО з 25.07.2018 року призупинено за ознакою «не підтверджене місце фактичного проживання». На думку позивача, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради було протиправно складено акт обстеження матеріально-побутових умов та протиправно прийнято рішення про призупинення дію довідки ВПО, а ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова протиправно припинено їй виплату пенсії є протиправними, оскільки порушують права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 11.09.2018 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору по адміністративній справі № 2040/7359/18.

Ухвалою суду від 11.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради у наданому до суду відзиві на позов, проти заявленого позову заперечував та зазначив, що відповідачем було отримано лист від ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з переліком осіб на отримання інформації для здійснення контролю за проведення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування. Вказані обставини послугували підставою для протоколу №89 засідання робочої групи з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію проживання на території Московського району м. Харкова від 25.07.2018, яким ухвалено припинити виплати всіх видів соціальних допомог внутрішньо переміщеним особам у звязку з встановленням факту відсутності особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї з п. 2, п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365. В подальшому, після отримання відповідної інформації про відсутність позивача понад 60 днів на підконтрольній території України, на засіданні робочої групи щодо приймання рішення про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб Московського району м. Харкова від 19.09.2018 (протокол № 3) було погоджено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 полягає скасуванню. Отже, наказом начальника управління № 76 від 19.09.2018 «Про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» довідка ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи була скасована. Отже, на думку відповідача, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова у наданому до суду відзиві на позов, проти заявленого позову заперечував та зазначив, що відповідачем було припинено нарахування та виплату позивачу пенсії як внутрішньо переміщеній особі згідно п.п. 4 і 5 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, у звязку із скасуванням довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої служби та органів місцевого самоврядування, а саме на підставі Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» та понад 60 дів перебувають на непідконтрольній території України. Отже, вказано, що протоколом комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова від 25.07.2018 № 89 призупинено виплату пенсії у звязку з не підтвердженням фактичного місця проживання позивача. Отже, нарахування та виплату пенсії було призупинено ОСОБА_2 на законних підставах.

Ухвалою суду від 12.10.2018 року ухвалено розгляд справи №2040/7359/18 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

У судове засідання представники сторін не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянкою України та пенсіонером, який здобув право на отримання пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЕ №484304, виданим 04.08.2010 року.

Представником позивача у адміністративному позові вказано, що у зв'язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції у м. Ровеньки Луганської області, позивач була вимушена покинути своє постійне місце проживання та переїхати до Московського району м. Харкова, де і стала на облік, як внутрішньо переміщена особа, про що ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 12.09.2017 року.

Як встановлено судом, позивач перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію у разі втрати годувальника відповідно до умов Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, як вказано позивачем, з 01.06.2018 р. відповідачем було припинено виплату пенсії згідно підпунктів 4 і 5 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 р. №365, у зв'язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби, та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а саме: на підставі Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон Аркан, та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України.

А із відповіді ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 16.08.2018 р. №03-9013 позивачу стало відомо, що комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам на своєму засіданні 25.07.2018 р. (протокол №89) на підставі акту від 23.07.2018 р. було прийнято рішення про припинення виплати всіх видів соціальних допомог позивачу. При цьому, дію довідки ВПО позивача з 25.07.2018 р. призупинено за ознакою підтверджено місце фактичного проживання».

Позивач, не погодившись із вказаними діями відповідачів, звернулася до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

При цьому, як встановлено судовим розглядом справи з наданих представниками відповідачів до суду доказів, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради 26.07.2018 було зроблено запит № 03-8472 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про надання інформації щодо виїзду внутрішньо переміщених осіб та 10.09.2018 до ОСОБА_2 надійшов від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України витяг з наявною інформацією щодо перетинання державного кордону України.

Після отримання відповідної інформації про відсутність ОСОБА_1 понад 60 днів на підконтрольній території України, на засіданні робочої групи щодо приймання рішення про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб Московського району м. Харкова від 19.09.2018, що оформлене протоколом № 3 було погоджено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Зі змісту наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що наказом начальника ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради № 76 від 19.09.2018 «Про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_2 ОСОБА_1 скасована на підставі пп.3, 1, ст. 12 Закону України «про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

При цьому, судом із наданого представником відповідача управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради відзиву на позов та доданих до нього доказів встановлено, що підставою для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від № від 12.09.2017, виданої на імя ОСОБА_1, послугували обставини не підтвердження фактичного місця проживання за наявності інформації від Державної Прикордонної Служби України про відсутність внутрішньо переміщених осіб за фактичним місцем проживання понад 60 днів.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачу станом на момент звернення до суду не було відомо про обставини прийняття відповідачем наказу № 76 від 19.09.2018 «Про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача відповідачем у встановленому порядку про прийняття відповідачем вказаного наказу.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Наведене визначення поняття внутрішньо переміщеної особи має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно із положеннями ст.7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до положень п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та іншим особам, які, за висновком лікарсько-консультативної комісії, не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовою заявою можуть проводитися публічним акціонерним товариством Укрпошта з доставкою за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб;

для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати пенсій таким особам проводиться емісія платіжних карток, які водночас є пенсійними посвідченнями, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб №1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими обєднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

Як передбачено положеннями п.3 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо перемішеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Відповідно положень п.6 Порядку №365, за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Як передбачено п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, соціальні виплати припиняються у разі, зокрема, отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

При цьому, суд зазначає, що положеннями ст. 14 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб №1706-VII встановлено, що внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Відповідно до приписів ст.2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач шляхом звернення до суду з даним позовом просить суд скасувати рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради, оформлене протоколом №89 від 25.07.2018 р. про припинення виплати всіх видів соціальних допомог та про призупинення дії довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, однак під час судового розгляду справи встановлено, що в подальшому довідку внутрішньо переміщеної особи позивача було скасовано наказом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради №76 від 19.09.2018 року, про що позивачу у встановленому законодавством порядку не було повідомлено.

При цьому, зі змісту наказу начальника ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради №76 від 19.09.2018 про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.09.2017 р. №, виданої на ім'я ОСОБА_1, вбачається, що довідку скасовано на підставі пп.3 п.1 ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

При цьому, зі змісту норми пп.3 ч.1 ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб вбачається, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини повернення до покинутого місця постійного проживання.

Однак суд зазначає, що до суду не надано належних доказів повернення позивача до покинутого місця постійного проживання, а надані до суду представником відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради копії листа ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 22.06.2018 року №13271/30-02-02, відповідно до якого направлено список осіб на отримання інформації для здійснення контролю за проведення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, складеного акту від 09.07.2018 року обстеження матеріально-побутових умов сімї позивача, а також копія листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.07.2018 року №03-8472 щодо наявної інформації у базі даних про перетин державного кордону України, не можуть вважатися судом належною інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, оскільки не містить в собі жодних конкретних даних.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з огляду на встановлені судовим розглядом справи обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та скасування наказу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради №76 від 19.09.2018 року про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.09.2017 р. №, виданої на ім'я ОСОБА_1, як такого, що є необґрунтованим та порушує права позивача.

Стосовно частини позовних вимог позивача про зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) з 01.06.2018 р. суд зазначає наступне.

Як встановлено судовим розглядом справи зі змісту відзиву на позов, поданого до суду представником ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, відповідачем було призупинено нарахування та виплату пенсії позивачу, як внутрішньо переміщеній особі згідно підпунктів 4 і 5 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 р. №365, у зв'язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби, та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а саме: на підставі Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон Аркан, та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України.

При цьому, представником відповідача вказано, що заборгованість із виплати пенсії позивачу відсутня, з огляду на не нарахування її.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, вказаною нормою визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

При цьому, суд зазначає, що перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем виплату пенсії позивачу було припинено з 01.06.2018 року у зв'язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, та у звязку з отриманням даних Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон Аркан, та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України.

Однак, суд зазначає, що положеннями Закону № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як отримання даних Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон Аркан, та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України.

При цьому, суд зазначає, що до суду не надано жодних доказів, на які послався представник відповідача. Вказаного висновку слід дійти з огляду на обставини того, що представником відповідача не надано до суду даних Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон Аркан, та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України, які безпосередньо послугували підставою для припинення нарахування та виплати позивачу пенсії.

В той же час, доводи представника відповідача стосовно припинення нарахування та виплати пенсії позивачу у звязку із скасуванням довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не відповідають обставинам справи з огляду на те, що станом на час припинення виплати позивачу пенсії, що відбулося 01.06.2018 року, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.09.2017 року №, складену на імя позивача скасовано не було, а наказ начальника ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 було прийнято 19.09.2018 р. за номером 76, а відповідачем припинення нарахування та виплати позивачу пенсії було здійснено відповідачем 01.06.2018 року, що значно передує у часі події, яка, на думку відповідача, слугувала підставою.

Водночас, суд зазначає, що не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейським судом з прав людини вказано, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю у поводженні, яка порушувала ст. 14 Конвенції у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу.

Також Конституційним Судом України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зауважено, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

При цьому, суд наголошує, що з аналізу положень Закону № 1058-IV припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 цього Закону.

Як передбачено положеннями п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Заслуговують уваги обставини того, що підпунктом 2 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що соціальні виплати за рішенням комісій або органів, що здійснюють соціальні виплати, припиняються у разі: встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї. Що також свідчить про недотримання відповідачем встановленого порядку, на який останній посилається обґрунтовуючи власну правову позицію, оскільки акт обстеження матеріально-побутових умов сімї складено 09.07.2018 року.

Як передбачено ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні у справі Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Отже, відповідач, припиняючи нарахування та виплату позивачу пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, порушив право позивача на отримання такої пенсії. При цьому, право на отримання пенсії є об'єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що припинення виплати пенсії позивачу з 01.06.2018 року було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, що фактично призвело до втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Однак, суд зазначає, що з огляду на обставини того, що судовим розглядом справи встановлено протиправність рішення про скасування довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, то суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) з 01.06.2018 р.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про допущення негайного виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов'язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

Таким чином, з огляду на обставини того, що присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: Луганська обл., м. Ровеньки, вул. Глінки, 35, місце проживання: 61121, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради (61121, м. Харків, пр. Тракторобудівників, б. 144), ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (61170, м. Харків, вул. Валентинівська, 22Б) про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати наказ ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 19.09.2018 р. №76 про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.09.2017 р. №, виданої на ім'я ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) з 01.06.2018 р.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог позивача відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення в порядку письмового провадження складено 15.11.2018 року.

Суддя Мельников Р.В.