Справа № 1540/4608/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4608/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Завальнюка І.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТН ФФ ГРУПП» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 10.04.2018 № 048312.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.08.2018 йому стало відомо про наявність виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого документу - постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.04.2018 № 048312, де боржником вказано ТОВ «СТН ФФ ГРУПП». Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 04.03.2018 позивачем у Херсонській області допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та яке оформлено актом № 043381 від 04.03.2018. На запит до Управління Укртнасбезпеки в Одеській області позивачем отримано копію вищевказаного акту, в якому зазначено, що порушення допущено на транспортному засобі Volvo FH12 та напівпричепу Kogel д/н НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які належать ТОВ «Трансвей-Сервіс» та були під керуванням ОСОБА_1 При цьому, ТОВ «СТН ФФ ГРУПП» не має у власності або в оренді жодних транспортних засобів, оскільки не надає послуг перевізника. Таким чином, до відповідальності притягнуто ТОВ «СТН ФФ ГРУПП», яке взагалі не фігурує в акті перевірки та не було суб'єктом правопорушення. Позивач не має у власності або в оренді транспортних засобів і не виступає перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв'язку із чим притягнення його до відповідальності не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Ухвалою судді від 19.10.2018 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 12.11.2018 о 11:00 год.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання, відповідно до якого позивач позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов та розглянути справу без участі його представника в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином; відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що постановою від 31.07.2018 державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кербенко О.О. відкрито виконавче провадження № 56766444 про стягнення з ТОВ «СТН ФФ ГРУПП» штрафу в сумі 1700 грн. за виконавчим документом - постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області від 10.03.2018 № 048312.

Про зазначені обставини позивачу стало відомо після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 06.08.2018, в результаті чого ТОВ «СТН ФФ ГРУПП» дізналося, що постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 048312 від 10.04.2018 його притягнуто до відповідальності за ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В подальшому ТОВ «СТН ФФ ГРУПП» звернулося до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області із запитом від 14.08.2018 про надання матеріалів, які слугували підставою для прийняття постанови від 10.03.2018 № 048312.

Листом від 20.08.2018 № 822/31/5600-18 Управління Укртрансбезпеки в Одеській області направило ТОВ «СТН ФФ ГРУПП» копію акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 043381 від 04.03.2018.

Ознайомившись із вищевказаним актом перевірки та не погодившись із притягненням до відповідальності за ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 048312 від 10.04.2018, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначену постанову необґрунтованою, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним.

Зі змісту акту № 043381 від 04.03.2018 вбачається, що старші державні інспектори ВДК Дементьєв М.П., Чорпита Д.В. 04.03.2018 о 16:15 год. за місцем: Херсонська область, 203 км + 500 м а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ провели перевірку транспортного засобу Volvo FH12 та напівпричепу Kogel д/н НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які належать ТОВ «Трансвей-Сервіс» та були під керуванням водія ОСОБА_1

В ході перевірки виявлено порушення п.6.1, п.6.3 Наказу МТЗУ від 07.06.2010 № 340: на час перевірки в салоні т/з встановлено повірений тахограф; водій індивідуальну контрольну книжку не веде (відсутня), відповідальність за що передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Зазначено, що водій з актом ознайомлений, від підписання та надання пояснень відмовився.

Таким чином, в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 043381 від 04.03.2018 встановлено перевізника та власника т/з Volvo FH12 та напівпричепу Kogel д/н НОМЕР_1 та НОМЕР_2, однак до відповідальності притягнуто ТОВ «СТН ФФ ГРУПП», яке в які перевірки не фігурує.

За позицією позивача, основним видом економічної діяльності ТОВ «СТН ФФ ГРППУ» є 52.29 Інша допоміжна діяльність у галузі транспорту, що також підтверджується виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9). У свою чергу, цей клас включає: експедицію вантажів; організацію перевезень залізничним, автомобільним, водним або авіаційним транспортом; організацію групових або індивідуальних відправлень вантажів (у т.ч. вивіз і доставку вантажів, а також компонування партій); видачу й одержування транспортної документації та накладних; діяльність митних брокерів; діяльність суднових брокерів і агентів з фрахтування місць для авіаційних вантажних перевезень; посередництво з фрахту вантажного місця на судні або в літаку; вантажно-розвантажувальні роботи, наприклад, тимчасове пакування задля збереження вантажу під час транзитних перевезень, перепакування, вибірковий контроль та зважування вантажу тощо; експедиторські функції під час перевезення вантажу із залученням сторонньої компанії-перевізника.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закону України «Про автомобільний транспорт».

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Частина 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт та до перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Поряд із тим, правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні і спрямований на створення умов для її розвитку та вдосконалення визначає Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Згідно ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»:

транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування;

експедитор (транспортний експедитор) - це суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

перевізник - це юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником;

учасники транспортно-експедиторської діяльності - це клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об'єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Водночас частиною першою статті 50 Закону визначено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 908 ЦКУ перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із положеннями частин першої та третьої статті 909 ЦКУ за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами)).

Поряд із тим, згідно з ст.929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що ТОВ «СТН ФФ ГРУПП» не суб'єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, оскільки ТОВ «СТН ФФ ГРУПП» не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Однак, за обставин справи, співробітниками Укртрансбезпеки акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 043381 від 04.03.2018 складено відносно перевізника ТОВ «Трансвей-Світ», але ж до відповідальності спірною постановою притягнуто експедитора - ТОВ «СТН ФФ ГРУПП».

Крім того, відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

За обставин справи, 10.04.2018 начальником Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Чекал М.П. розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно ТОВ «СТН ФФ ГРУПП».

Однак безпосередньо ТОВ «СТН ФФ ГУПП» в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 043381 від 04.03.2018 в жодній графі не зазначено.

При цьому позивач зазначає, що про вищезазначений розгляд справи ТОВ «СТН ФФ ГРУПП» не повідомлялося, а тому позивач був позбавлений можливості надавати пояснення, заперечення, заявляти клопотання тощо в процесі такого розгляду, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про недотримання суб'єктом владних повноважень права особи на участь у процесі прийняття рішення, що безумовно призвело до порушення прав та інтересів позивача, а також до прийняття протиправної постанови № 048312 від 10.04.2018.

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Принцип рівності сторін у процесі є одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63).

За обставин справи, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів проти адміністративного позову, які б доводили правомірність оскаржуваної постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.

При цьому відповідачем не надано до суду відзиву, що в силу ч.4 ст.159 КАС України кваліфіковано судом як визнання позову.

На підставі встановлених фактів суд приходить до висновку про те, що при винесенні спірної постанови відповідач діяв у непередбачений Конституцією та законами України спосіб, необґрунтовано та без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення тощо, у зв'язку із чим постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. до ТОВ «СТН ФФ ГРУП» № 048312 від 10.04.2018 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 139, 205, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТН ФФ ГРУПП» (65014, м. Одеса, вул. Буніна, 8, офіс 505; ) до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4; ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 048312 від 10.04.2018.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТН ФФ ГРУПП» судові витрати у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.