Справа № 812/593/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2018 року справа №812/593/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Геращенка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі № 812/593/18 (головуючий суддя І інстанції Чернявська Т.І.), складене в повному обсязі 27 червня 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, скасування протоколу від 22 грудня 2017 року № 133 та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про:

- визнання протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають у відмові у призначенні одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 , якого 25 листопада 1969 року звільнено зі строкової військової служби та 16 листопада 2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії;

- скасування Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 22 грудня 2017 року № 133, затверджений Міністром оборони України генералом армії України С.Т. Полтораком, яким рядовому в запасі ОСОБА_1 , якого 25 листопада 1969 року звільнено зі строкової військової служби та 16 листопада 2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги;

- зобов`язання відповідача виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання обов`язків військової служби, передбачену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (а.с. 4-8).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року залучено до участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с. 78-79).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого 25 листопада 1969 року звільнено зі строкової військової служби та 16 листопада 2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ААА № 157819 від 01 грудня 2015 року), оформлене пунктом 38 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 22 грудня 2017 року № 133. Зобов`язано Міністерство оборони України на підставі висновку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 листопада 2017 року № ВСЗ-859/ОГД-30 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого 25 листопада 1969 року звільнено зі строкової військової служби та 16 листопада 2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ААА № 157819 від 01 грудня 2015 року). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 149-155).

Не погодившись з судовим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції рішення в частині задоволення позовних вимог та відмовити у задоволені позову в цій частині.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначив, що позивачем було надано неповний пакет документів, а саме в порушення вимог пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, не було надано жодного документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Вищевказані документи, які позивачем не було подано, є суттєвими та визначальними, оскільки стаття 16-4 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей визначає підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. А відтак, за відсутності вказаних документів неможливо визначити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

З посиланням на пункт 21. 8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, відповідач зазначив, що документами про обставини травми та поранення позивача можуть бути достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи). Постанови військово-лікарських комісій видаються лише з метою встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії, травми, каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та осіб, звільнених з військової служби, та можуть підтверджувати та встановлювати виключно причинний зв`язок та період, в якому було отримано відповідне ушкодження здоров`я, а не обставини, при яких військовослужбовець отримав поранення, контузію, травму або каліцтво. Крім того, постанова військово-лікарської комісії є окремим документом, який визначений окремим підпунктом пункту 11 вказаного Порядку та аж ніяк не може бути дублюючим (зайвим тотожнім) документом на підтвердження обставин отримання відповідного ушкодження здоров`я. Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 21 жовтня 2015 року № 2011/Ж також не є документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки останній лише допускає можливість їх отримання при обставинах зі слів самого позивача, однак не встановлює цей факт достовірно.

Також відповідач вказав, що при отриманні мінно-вибухової травми, контузії головного мозку неможливо вилікуватись без госпіталізації та надання медичної допомоги у стаціонарних умовах. Втім, в документах позивача відсутні будь-які документи, які б підтверджували його госпіталізацію та надання медичної допомоги у лікувальному закладі після отримання мінно-вибухової травми, контузії головного мозку. У військовому квитку позивача у пункті 22 Які має поранення та контузії (дата та характер поранення (контузії) Розділу ІІ Відношення до військової служби будь-які данні про поранення, контузії, травми, каліцтва, захворювання, засвідчених підписами військового комісара або командира військової частини та гербовою печаткою, відсутні (а.с. 164-167).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року по справі № 812/347/17 відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, Луганський обласний військовий комісаріат направив до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок від 27 листопада 2017 року № ВСЗ-859/ОГД-30 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який з 16 листопада 2015 року визнаний інвалідом ІІ групи (а.с. 39, 40-43, 90, 99-102).

У зазначеному висновку зазначено перелік документів, які додаються до висновку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27 листопада 2017 року № ВСЗ-859/ОГД-30 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 : заява ОСОБА_1 (оригінал) на 1 арк.; згода на обробку персональних даних ОСОБА_1 (оригінал) на 1 арк.; довідка до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 157819 від 01 грудня 2015 року (завірена копія) на 1 арк.; витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (завірена копія) на 1 арк.; військовий квиток (завірена копія) на 3 арк.; копія паспорту ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 (завірена копія) на 1 арк.; копія картки фізичної особи платника податків (завірена копія) на 1 арк.; копія постанови Луганського окружного адміністративного суду (завірена копія) на 5 арк.; копія ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду (завірена копія) на 2 арк. (а.с. 91, 92, 93, 94-97, 98, 99-102, 103).

Рішенням Міністерства оборони України, оформленим пунктом 38 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 22 грудня 2017 року № 133, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого 25 листопада 1969 року звільнено зі строкової військової служби та 16 листопада 2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ААА № 157819 від 01 грудня 2015 року), оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, який подано разом з іншими документами, не є документом, що свідчить про обставини поранення (а.с. 12).

Листом від 22 січня 2018 року за № ВСЗ-50/ОГД-30 Луганський обласний військовий комісаріат повідомив позивача про те, що протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 22 грудня 2017 року № 133, йому відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок відсутності документа, що свідчить про причини та обставини поранення (а.с. 11).

Не погодившись із відмовою у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок відсутності документа, що свідчить про причини та обставини поранення позивач звернувся до суду із даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправним та скасував рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу та зобов`язав Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-ХІІ, сфера дії цього закону поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Приписами ч. 2 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених в пп. 5-9 п. 2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю інвалідності та ступеня втрати ним працездатності, у розмірі визначеному Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що інвалідність позивача є наслідком захворювань і поранення (контузії), пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби під час проходження ним строкової служби у Збройних Силах СРСР.

Частиною 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

За приписами п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин .

Пунктом 11 Порядку № 975 регламентовано, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. Уповноваженим органом є відповідний орган за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноважений структурний підрозділ державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (п. 10 Порядку № 975).

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові i місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів i зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстрацiйного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів i зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно з пунктами 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Водночас за приписами наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей»(Наказ № 530) порядок оформлення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Зокрема, п. 4.7 Розділу ІV Наказу № 530 передбачено, що документи на одержання одноразової грошової допомоги у разі призначення інвалідності оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.

Пунктом 13 Порядку № 975 визначено, що керівник уповноваженого органу, (у спірних правовідносинах Донецького обласного військового комісаріату) подає у 15-ти денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів, а саме Міністерству оборони України, висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову в призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Щодо посилання апелянта (відповідача) на те, що позивачем були надані не всі документи, для виплати спірної допомоги, а акт судово-медичного дослідження не є необхідним документом для встановлення причинного зв`язку ушкодження здоров`я та ніяким чином не відноситься до документів, які можуть свідчити про причини та обставини ушкодження здоров`я, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем, що позивачем разом із заявою для призначення одноразової грошової допомоги були надані: заява ОСОБА_1 (оригінал) на 1 арк.; згода на обробку персональних даних ОСОБА_1 (оригінал) на 1 арк.; довідка до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 157819 від 01 грудня 2015 року (завірена копія) на 1 арк.; витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (завірена копія) на 1 арк.; військовий квиток (завірена копія) на 3 арк.; копія паспорту ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 (завірена копія) на 1 арк.; копія картки фізичної особи платника податків (завірена копія) на 1 арк.; копія постанови Луганського окружного адміністративного суду (завірена копія) на 5 арк.; копія ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду (завірена копія) на 2 арк. (а.с. 91, 92, 93, 94-97, 98, 99-102, 103).

Пунктом 21.21. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 передбачено, що за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців-учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово - медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально - профілактичному закладі).

Згідно з п. 21.3 цього положення, причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК (військово-лікарська комісія) цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн (63-94-п), посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

При цьому, документи, які свідчать про причини та обставини поранення є Довідки до акту МСЕК, Витяг з протоколу Центральної військово-лікарської комісії, Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи.

Цього ж висновку дійшов Верховний суд у постановах по справах № 806/694/16 від 28 лютого 2018 року, № 278/3011/16-а від 22 березня 2018 року, № 750/7847/17 від 24 квітня 2018 року.

При цьому Порядок № 975 не визначає який саме (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, викладене у формі протоколу № 3969 від 23 жовтня 2015 року (а.с. 27) в обставинах цієї справи засвідчує відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що вказує про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим доводи апелянта, що позивачем не надано документ, який свідчить про причини та обставини поранення, оскільки єдиним нормативно-правовим актом, який визначає перелік документів, що додаються до заяви про причини та обставини поранення є Порядок № 975.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач надав суду в повному обсязі необхідну медичну документацію, яка підтверджує, що поранення, контузія, захворювання були ним отримані і пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

За таких обставин, суд відхиляє довід апелянта (відповідача), що позивачем, при зверненні до відповідача надано не всі документи, передбачені Порядком № 975, що спростовує висновок відповідача, викладений у його протоколі від 22 грудня 2017 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим довід апелянта, що у військовому квитку позивача відсутні записи щодо поранення позивача, оскільки у п. 18 військового квитка наявна відмітка про отримання контузії 24 серпня 1968 року позивачем (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відтак, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог сторонами не оскаржувалось.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі № 812/593/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

Г.М. Міронова

І.В. Геращенко