Справа № 826/11633/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 листопада 2018 року справа №826/11633/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: не з'явились;

відповідача: Божка В.Г.;

третьої особи: Гришиної Н.В.

розглянувши у судовому засіданні клопотання Кабінету Міністрів України та Державної служби України з питань праці про залишення адміністративного позову без розгляду у справі

за позовомОСОБА_3
доКабінету Міністрів України
третя особаДержавної служби України з питань праці
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач, ), в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не запропонування позивачу відповідної рівноцінної посади (Першого заступника або заступника Голови Державної служби України з питань праці) в Державній службі України з питань праці або в іншій Державній установі України на аналогічній посаді відповідно до його кваліфікації; 2) зобов'язати відповідача запропонування позивачу відповідну рівноцінну посаду (Першого заступника або заступника Голови Державної служби України з питань праці) в Державній службі України з питань праці або в іншій Державній установі України на аналогічній посаді відповідно до його кваліфікації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11633/17; залучено до участі у справі Державну службу України з питань праці в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

До суду надійшли клопотання відповідача та третьої особи про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку із пропущенням строку звернення до суду, оскільки ОСОБА_3 було відомо про всі обставини пропонування чи не пропонування вакантних посад під час процедури його звільнення щонайменше під час видання наказу про звільнення від 09 березня 2016 року №2-к.

В судовому засіданні 14 листопада 2018 року представники відповідача та третьої особи підтримали клопотання про залишення позову без розгляду; позивач або його представник до суду не прибули.

Розглянувши заявлені клопотання, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина третя статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Із аналізу вказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що початком обчислення строку звернення до суду із адміністративним позовом вважається день, коли особа дізналася або повинна були дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який вказав, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, "Стаббігс на інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

Як вбачається з обставин справи, спір між сторонами виник щодо звільнення ОСОБА_3 із публічної служби, а, отже, позивач мав звернутись до адміністративного суду у місячний строк з дня, коли дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а саме про обставини не запропонування відповідачем відповідної рівноцінної посади.

Наявні у справі докази підтверджують, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року №130-р звільнено ОСОБА_3 з посади першого заступника Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у зв'язку з ліквідацією Служби на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

На підставі вказаного розпорядження Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України прийнято наказ від 09 березня 2016 року №2-к за підписом ОСОБА_3, як першого заступника Голови, про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року №130-р та про те, що ОСОБА_3 припиняє виконання повноважень першого заступника Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України 09 березня 2016 року у зв'язку з ліквідацією Служби згідно пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно зі статтею 492 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний повідомити працівника про наступне вивільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці не пізніше ніж за два місяці та одночасно запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади в цій же установі, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, тобто пропонування працівникові відповідних посад здійснюється до моменту звільнення.

Оскільки позивач особисто підписав наказ Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 09 березня 2016 року №2-к про своє звільнення, вбачається, що 09 березня 2016 року він повинен був знати про обставини пропонування чи не пропонування йому відповідної рівноцінної посади.

Разом з цим до адміністративного суду позивач звернувся лише 15 вересня 2017 року, тобто більше ніж через рік від моменту, коли дізнався або мав дізнатись про порушення свого права.

Посилання позивача на те, що він дізнався про порушення своїх трудових прав лише 14 серпня 2017 року через свого адвоката, а у межах спірних правовідносин порушення його прав носить триваючий характер не приймаються судом до уваги, оскільки ймовірні порушення Кабінетом Міністрів України могли мати місце лише до дати звільнення ОСОБА_3, а тому не вважаються триваючими.

Наведене свідчить, що адміністративний позов ОСОБА_3 подано поза межами місячного строку звернення, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду).

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній редакції) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд звертає увагу, що позивач не заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та не зазначав про поважні причини пропущення такого строку.

Крім того, із позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається обставин, які б непереборно перешкоджали позивачу вчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, якщо позивач вважав їх порушеними, а тому суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що позов ОСОБА_3 поданий після закінчення строку, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відсутність клопотання про поновлення строку звернення до суду та підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про задоволення клопотань відповідача та третьої особи та про залишення адміністративного позову ОСОБА_3 без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 122, 123, 240, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Кабінету Міністрів України та Державної служби України з питань праці про залишення адміністративного позову без розгляду задовольнити.

2. Адміністративний позов ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Згідно з частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов