Справа № 607/4258/17
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2018 Справа №607/4258/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Зубко О.Я.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Гребеняка Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Тернопільської митниці Державної Фіскальної Служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0059/403000000/17 від 07.03.2017 року, посилаючись на те, що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні докази того, що позивач мав умисел на вчинення дій, передбачених статтею 485 МК України. Відсутність умислу унеможливлює притягнення до відповідальності за цією статтею, тобто відсутній склад адміністративного правопорушення. 10.11.2014 року з метою звершення митного оформлення ТОВ «Сокіл-Захід» було заявлено до митного контролю та митного оформлення в митному режимі імпорт товар-сідельний тягач MAN TGA 18.440 2007 року випуску, фактурною вартістю 3900 євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації становило 70640,41 грн. У графі 45 митної декларації №403000006/2014/301562 декларантом було вказано митну вартість товару у сумі 123620,71 грн. визначену відповідно до висновку експертного дослідження, що була значно вищою за реальну вартість товару вказану у інвойсі. Вказаний автомобіль був придбаний ТОВ «Сокіл-Захід» у нідерландської компанії «M.VOS VOF» на підставі договору купівлі-продажу №01/01/2014 NL, який на даний час в установленому порядку не визнаний недійсним. Однак, митний орган, посилаючись на те, що ДФС України отримано від митної служби Республіки Чехія митну декларацію від 04.11.2014 року визначив вартість задекларованого ТОВ «Сокіл-Захід» товару у розмірі 13700 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 248147,07 грн. та прийшов до переконання про те, що позивачем як керівником «Сокіл-Захід» було заявлено неправдиві відомості для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів. Однак митне оформлення проводилось не позивачем особисто, як про це вказано в оскаржуваній постанові, а митним брокером ТОВ «Віта-Едванс» на підставі договору доручення від ТОВ «Сокіл-Захід». При цьому, митним брокером надано митниці саме ті документи, які надійшли від постачальника товару нідерландської компанії «M.VOS VOF», які були надані їх представником на митному кордоні України, а інвойс компанії, договір купівлі продажу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу подавалися в пункті пропуску водієм. При подачі митної декларації відповідач наділений правом здійснити контроль правильності визначення митної вартості товару, однак жодних зауважень щодо митної вартості товару в момент його митного оформлення митницею на не заявлялось. ТОВ «Сокіл-Захід» було реально сплачено постачальнику товару нідерландській компанії «M.VOS VOF» вартість товару у сумі 3900 євро. Лист Королівства Нідерланди, яким спростовується факт укладення зовнішньоекономічного контракту із ТОВ «Сокіл-Захід» не може бути врахований у якості належного та допустимого доказу, оскільки у ньому зазначений інший номер контракту, який насправді укладався між цими компаніями на умовах поставки DDU-Тернопіль, відповідно до Інкотермс 2010. За таких обставин позивач вважає, що у його діях відсутній склад порушення митних правил передбаченого ст.485 МК України. Крім цього, вважає, що відповідачем пропущено строк притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки інкриміноване йому правопорушення не є триваючим, а тому строк притягнення до адмінвідповідальності повинен рахуватись з моменту переміщення товару через митний кордон України. Також вказує не те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 23.03.2017 року, а тому з поважних причин пропустив строк на оскарження, який просить поновити. Із врахуванням викладеного просить позов задовольнити.

Відповідач подав письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що митницею правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, так як він був на той час керівником ТОВ «Сокіл-Захід» (декларанта), а митний брокер діяв від імені ТОВ «Сокіл-Захід». В даному випадку митний брокер не може бути суб'єктом цього правопорушення, оскільки він не знав та не міг знати, що надані йому декларантом документи містять неправдиві відомості про ціну товару. Фактичні обставини справи вказують, що в даному випадку декларантом виступає ТОВ "Сокіл-Захід", керівником декларанта та одночасно уповноваженим на роботу з митницею є ОСОБА_3, митним брокером є ТОВ "Віта-Едванс", а агентом з митного оформлення в даному випадку є ОСОБА_5 Крім цього, ТОВ «Сокіл-Захід» не купувало у нідерландської компанії транспортного засобу на підставі договору та інвойсу, що були пред»явлені під час митного оформлення сідельного тягача MAN TGA 18.440 2007 року. Для завершення повноцінної перевірки з метою встановлення справжнього продавця, покупця та ціни транспортного засобу, нібито імпортованого ТОВ "Сокіл - Захід" від нідерландської компанії "VOS", був надісланий відповідний запит про надання правової допомоги. Із вказаних документів стало відомо, що позивач знав про неправдивість відомостей щодо ціни товару, його відправника та одержувача. Позивач міг внести зміни у митну декларацію та подати з такою метою документи, що містять правдиві відомості про вартість та відправника товару, чим міг усунути шкідливі наслідки своїх дій, проте таким правом не скористався. Також при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та вирішенні питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно з'ясовувати питання про день коли було виявлено вказане правопорушення. За змістом ст.491 МК України вказане правопорушення може бути виявлено посадовими особами митниці безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення товарів, тощо або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій. Про вчинене позивачем порушення статті 485 МК України складено протокол та винесено постанову з дотриманням вимог Митного кодексу України. Викладені у постанові обставини підтверджені належними та допустимими доказами, підстав для її скасування немає.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не є суб»єктом вчинення правопорушення передбаченого ст.485 МК України. Митне оформлення товару здійснювалось митним брокером ТОВ «Віта-Едванс», який і вносив відповідні відомості до митної декларації, на підставі укладеного договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 10.10.2014 року, укладеного між ТОВ «Сокіл-Захід» та брокерською компанією. Заявлена митна вартість товару була визначена на підставі узгодження ціни між митним брокером ТОВ «Віта-Едванс» ОСОБА_5 та представниками митниці. Таким чином, ОСОБА_3 не є декларантом у ввезені на митну територію України в митному режимі імпорт окремих товарів та не може нести відповідальність за ст.485 МК України.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив та просить у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Зазначив, що митницею правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, так як він був на той час керівником ТОВ «Сокіл-Захід» (декларанта), а митний брокер діяв від імені ТОВ «Сокіл-Захід» та реалізовував волевиявлення ОСОБА_3 у формі укладення та виконання договорів, подання до митного оформлення документів. Крім того згідно інформації облікової картки №403/2014/0000153 ОСОБА_3 є уповноваженим на роботу із митними органами. Окрім цього, позивач міг протягом трьох років з дня завершення митного оформлення внести зміни у митну декларацію та подати документи, що містять правдиві відомості про вартість та відправника товару, проте таким правом не скористався. Також посилається на те, що судовими рішеннями вже встановлено факт того, що ТОВ «Сокіл-Захід» не купувало у нідерландської компанії транспортного засобу на підставі договору від 20.09.2014 року, тому на підставі ч. 1 ст. 72 КАС України дані обставини не підлягають доказуванню. Листом від 13.11.2015 року №DIC_2015_36537 митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував, що, зокрема, вказаний контракт насправді між ТОВ "Сокіл-Захід" та нідерландською компанією «М. VOS VOF» не укладався, транспорті засоби українській компанії не продавалися. Таким чином ТОВ «Сокіл-Захід» не придбавало транспортного засобу MAN TGA 18.440 2007 року випуску у нідерландської компанії «М. VOS VOF» на підставі зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 20.09.2014 року №01/01/2014 NL та інвойсу від 04.11.2014 року №00049. 26.09.2016 року Тернопільською митницею ДФС отримано лист ДФС України №31184/7/99-99-20-03017 від 21.09.2016 року згідно з яким Генеральна Митна Дирекція Республіки Чехія листом №13160/2016 900000-313 від 08.08.2016 року надала копію митної декларації №14CZ53000028HIJEC6 від 04.11.2014 року та рахунок фактуру №2014072 від 09.10.2014 року відповідно до яких встановлено факт заявлення у митній декларації №403000006/2014/301562 недостовірних відомостей про фактурну вартість товару, необхідну для визначення митної вартості цього товару, та подання інвойсу з такими відомостями. Із цієї митної декларації Республіки Чехія встановлено, що насправді вказаний сідельний тягач MAN TGA 18.440 2007 року випуску був придбаний гр. України Vasyl Snitynskyi Zatyschina 16 46000 Tarnopil UA за 13700 євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації становить 248147,07 грн. На підставі зазначених документів митниця прийшла до переконання, що директор ТОВ «Сокіл-Захід» ОСОБА_3 умисно заявив у митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів, що призвело до ухилення від сплати зазначених платежів у сумі 39848,44 грн. Порушення позивачем ст. 485 МК України було виявлено Тернопільською митницею лише 26.09.2016 року, у зв»язку із отриманням відповіді Генеральної Митної Дирекції Чеської Республіки від 08.08.2016 року №13160/2016 900000-313, копії митної декларації Чеської Республіки №14CZ53000028HIJEC6 від 04.11.2014 року та фактури №2014072 від 09.10.2014 року, а тому саме з цієї дати й слід рахувати шестимісячний строк на притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На думку представника відповідача, оскаржувана постанова винесена у відповідності до положень МК України, викладені у ній обставини підтверджені належними та допустимими доказами, підстав для її скасування немає.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

07.03.2017 року заступником начальника Тернопільської митниці ДФС була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 0059/403000000/17, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119545,32 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 20.09.2014 року ТОВ «Сокіл-Захід», в особі директора ОСОБА_3, та компанія M.VOS VOF (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands) уклали договір №01/01/2014 NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів, далі Товар (п. 1.1. Договору). Сторони домовились, що товар буде поставлятись на умовах DDU-Тернопіль, відповідно до Інкотермс 2010 (п. 3.1. Договору). Датою відвантаження товару є дата рахунку (invoice). Продавець зобов'язується забезпечити наявність всіх документів, необхідних для безперешкодного переміщення товару до кордону України (п. 3.2., 3.3. Договору). Вартість товару визначається в рахунках (п. 4.2. Договору).

10.10.2014 року ТОВ «Віта-Едванс», як виконавець, що здійснює декларування на підставі ліцензії на право здійснення посередницької діяльності митного брокера, та ТОВ «Сокіл-Захід», в особі керівника ОСОБА_3, як замовник, уклали договір №10/10/2014-2 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів. Згідно з умовами даного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Тернопільській митниці. Дії, пов'язані з декларуванням і митним оформленням товарів замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством України (п. 1.1 Договору).

30.10.2014 року ТОВ «Віта-Едванс», як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід» подало в Тернопільську митницю ДФС попереднє повідомлення ЕЕ №403000007/2014/102101 про намір ввезти на митну територію України товар автомобіль MAN TGA 18.440 2007 року випуску, № шасі WMAH06ZZ97M480973.

06.11. 2014 року через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт вказаний автомобіль..

Водієм транспортного засобу, який і подав в пункті пропуску інвойс № 00049 від 04.11.2014 року, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу був ОСОБА_6.

Завершуючи митне оформлення, 10.11.2014 року ТОВ «Віта-Едванс» (в особі ОСОБА_5М.), як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід», подало в Тернопільську митницю ДФС митну декларацію №403000006/2014/301562, згідно якої заявлено до митного оформлення в митному режимі імпорт товар «сідельний тягач MAN TGA 18.440 2007 року випуску, № шасі WMAH06ZZ97M480973» фактурною вартістю 3900 євро, що за курсом НБУ на день подання митної декларації митниці становить 70640,41 гривень. У графі 465 цієї декларації заявлено митну вартість товару 123620,71 грн., яка визначена на підставі експертного автотоварознавчого дослідження, про що свідчить код ММВ 6, зазначений у графі 43 декларації.

Фактурна вартість випливає із рахунку-інвойсу №00049, виданого 04.11.2014 року компанією VOS (Broekheuvelsestraat 2, 5524 JCHedel). На інвойсі міститься штамп Львівської митниці ДФС «під митним контролем»(06.11.2014 року) та штамп Тернопільської митниці ДФС «під митним контролем» (10.11.2014 року).

Заявлена митна вартість товару у сумі 123620,71 грн. визначена на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №902 від 07.11.2014 року, складеного на замовлення позивача, відповідно до якого вартість транспортного засобу MAN TGA 18.440 2007 року випуску на дату оцінки може складати 6720 євро, про що свідчить код МВВ-6 зазначений у графі 43 декларації.

26.09.2016 року Тернопільською митницею ДФС отримано лист ДФС України від 21.09.2016 року згідно з яким ДФС отримала від митної служби Республіки Чехія митну декларацію №14CZ53000028HIJEC6 від 04.11.2014 року та фактуру від 09.10.2014 року №2014072, на підставі яких встановлено, що вартість сідельного тягача MAN TGA 18.440 2007 року випуску, № шасі WMAH06ZZ97M480973 становить 13700 євро,що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 248147,07 грн.

Вказаний транспортний засіб був проданий чеською компанією CZ28261267 ТОВ «Wer Truck, spol. s r.o.», вул. Конопіска 332/1 64200 Брно-Босоноги, Чехія, а одержувачем вказано ОСОБА_6.

Листом №DIC_2015_36537 від 13.11.2015 року, митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував ДФС України, що контракт 01/01/2014 NL між ТОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією M.VOS VOF не укладався, а транспортні засоби українській компанії не продавались.

03.02.2017 року відносно ОСОБА_3 у його відсутності складено протокол про порушення митних правил за статтею 485 МК України. Протокол надіслано позивачу поштовою кореспонденцією 03.01.2017 року.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ст.486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ст.485 МК України, відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з частиною першою ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом. декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст. 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів абс засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст.53 МК України.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів наявності в діях позивача умислу на вчинення дій передбачених диспозицією ст.485 МК України.

Так, як встановлено судом, попередня декларація та сама митна декларація №403000006/2014/301562 подавались Тернопільській митниці митним брокером ТОВ «Віта-Едванс» ОСОБА_5

Інвойс №00049 від 04.11.201 року, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20.09.2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були подані на пункті пропуску працівникам митниці не безпосередньо позивачем, а водієм транспортного засобу, пояснень від якого щодо того хто йому надав вказані документи працівниками митниці відібрано не було.

Заявлена митна вартість товару була визначена на підставі узгодження ціни між митним брокером ТОВ «Віта-Едванс» та представниками митниці.

Митні платежі списувались на підставі декларації митницею самостійно, що також свідчить про те, що безпосередньо позивач дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, не вчиняв.

Частиною 5 ст.266 МК України передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів некомерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов»язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Також суд вважає, що проведення позивачем експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу, з якої й сплачені митні платежі, вказує на відсутність умислу ОСОБА_3 на ухилення від сплати митних платежів у повному розмірі.

При цьому суд також зауважує, що жодних доказів щодо визнання нечинним у встановленому порядку зовнішньоекономічного контракту №01/01/2014 NL, укладеного 20.09.2014 року між ТОВ «Сокіл-Захід», та нідерландською компанією M.VOS VOF (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands) матеріали справи не містять, а у листі митного інформаційного центру Королівства Нідерланди №DIC_2015_36537 від 13.11.2015 року,на який посилається позивач, зазначено інший номер контракту, що ставить під сумнів достовірність наданої інформації.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вказаної норми права, відповідач, заперечуючи проти даного позову, не довів правомірності винесення вказаної постанови.

За таких обставин висновок відповідача в оскаржуваній постанові про те, що позивач заявив у митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, а саме інвойс №00049 від 04.11.2014 року, що містив недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до ухилення від сплати митних платежів у сумі 39484,44 грн., є безпідставним, таким, що ґрунтується на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З досліджених судом доказів не вбачається вчинення позивачем будь-яких умисних дій спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб'єктивної сторони даного правопорушення, оскільки суб'єктивна сторона такого правопорушення характеризується прямим умислом, якого у позивача не було.

Частиною 1 ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, а згідно п. 3 ч. 1 ст. 531 МК України такою підставою є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність обґрунтованих доказів, які б свідчили про прямий умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації про визначенні митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів інвойсу №00049 від 04.11.2014 року,суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а також вважає, що викладені в оскаржуваній постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що згідно п. 1,3 ч. 1 ст. 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Крім цього, згідно з ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст.53 МК України.

Судом встановлено, що ТОВ "Сокіл-Захід" із 10.10.2014 року перебуває на обліку в Тернопільській митниці ДФС та є декларантом згідно МК України. Водночас, митне оформлення вказаного транспортного засобу було проведено Тернопільською митницею ДФС відповідно до поданої декларантом митної декларації №403000006/2014/301562 та необхідних документів, зокрема, контракту купівлі-продажу №01/01/2014 NL від 20.09.2014 року та інвойсу № 00049 від 04.11.2014 року.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналізуючи матеріали справи, приймаючи до уваги той факт, що лист митного інформаційного центру Королівства Нідерланди №DIC_2015_36537 від 13.11.2015 року, яким останній інформував ДФС України про те, що контракт №01/01/2014 від 20.09.2014 року між ТОВ "Сокіл-Захід" та нідерландською компанією "M.VOS VOF" не укладався, а транспортні засоби українській компанії не продавалися, приходить до переконання, що факт незаконного переміщення транспортного засобу було встановлено органом податків і зборів ще 13.11.2015 року, і саме з цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачем пропущено строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, відсутність складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи строків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому постанова в справі про порушення митних правил №0059/403000000/17 від 07.03.2017 року, винесена заступником начальника Тернопільської митниці ДФС про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119545,32 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст.485, 486, 487, 489, 531 МК України, ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_3 до Тернопільська митниця Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Постанову в справі про порушення митних правил №0059/403000000/17 від 07 березня 2017 року, винесену заступником начальника Тернопільської митниці ДФС про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119545,32 гривень - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_3 за ст. 485 Митного кодексу України - провадженням закрити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.

Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Тернопільська митниця Державної фіскальної служби, місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39420537.

Рішення суду складено та підписано 12 листопада 2018 року.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич