Справа № 0540/5270/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року справа №0540/5270/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді - доповідача: Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2, ордер про надання правової допомоги серії ЗП № 050539 від 15.06.2018 року,

представник відповідача - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі № 0540/5270/18-а (головуючий 1 інстанції Чучко В.М., повний текст складено 10 серпня 2018 року у приміщенні суду вул. Добровольського, 1, м. Слов'янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі - відповідач, Департамент) про:

- визнання дій Департаменту захисту економіки Національної поліції України неправомірними в частині не зарахування ОСОБА_1 в наказі № 39 о/с від 23.02.2018 року про звільнення відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 до календарної вислуги років (18 років 06 місяців 18 днів) на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 року по 01.03.2018 рік - один місяць за три місяці;

- зобов'язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України обчислити ОСОБА_1 вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та внести зміни до наказу № 39 о/с від 23.02.2018 року про звільнення ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 до календарної вислуги років (18 років 06 місяців 18 днів) на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 року по 01.03.2018 рік - один місяць за три місяці;

- зобов'язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» (а.с. 5-9).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Департаменту захисту економіки Національної поліції України в оформленні документів для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1.

Зобов'язано Департамент захисту економіки Національної поліції України оформити та подати до органу Пенсійного фонду України документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 09.04.1992 року № 2262- XII (а.с. 47-49).

Відмовляючи позивачу у задоволенні вимоги щодо визнання неправомірними дій відповідача в частині не зарахування в наказі про звільнення № 39 о/с від 23.02.2018 року ОСОБА_1 до календарної вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 року по 01.03.2018 року - один місяць за три місяці та зобовязання відповідача обчислити позивачу вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року № 393, та внести зміни до наказу № 39 о/с ввід 23.02.2018 року про звільнення позивача зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням), з зарахуванням до його вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 року по 01.03.2018 року - один місяць за три місяці, суд виходив з того, що відповідачем пільгова вислуга років вже була обчислена з урахуванням часу участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій послався на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачена можливість призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років. Вважає, що саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії, якої позивач у мінімально визначеному законодавством розмірі не має. Звертає увагу, що суд першої інстанції визнаючи протиправною відмову Департаменту в оформленні документів для призначення пенсії за вислугою років позивачу, вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1 оскільки останній в своїй позовній заяві вказаної вимоги не заявляв. Просив скасувати рішення суду першої в частині задоволення позовних вимог (а.с. 60-65).

Від позивача на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що оскаржуване рішення суду є обґрунтованим а доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними. Звертає увагу, що для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у п. «ж» ст. 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зараховується на пільгових умовах до вислуги років один місяць служби за три місяці за час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (а.с. 84-87).

Позивач та представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечували, надали пояснення аналогічні тим які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухав суддю - доповідача, пояснення сторін, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї встановив наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15.08.1999 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 - в Національній поліції України, та відповідно до наказу Департаменту захисту економіки Національної Поліції України від 23.02.2018 року № 39 о/с - звільнений зі служби в поліції за п.7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 03 березня 2018 року, що підтверджується послужним списком позивача та витягом з наказу від 23.02.2018 року № 39 о/с (а.с. 10-11, 38, 40-43).

Відповідно до наказу від 23.02.2018 року № 39 о/с, на день звільнення стаж служби позивача в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складає 18 років 06 місяців 18 днів, вислуга років на пільгових умовах - 11 років 09 місяців 17 днів (а.с. 23).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про обчислення вислуги років з зарахуванням в стаж по вислузі років на пільгових умовах часу участі його в АТО з 07.04.2014 року по 01.03.2018 року, а також просив підготувати та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення йому пенсії за вислугою років (а.с. 13-14).

30.05.2018 року відповідач надав відповідь за № С-1137, в якій зазначено про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії за вислугою років, оскільки у нього відсутня календарна вислуга років, визначена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с. 24).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року № 393 (далі - Постанова № 393).

Приписами Закону № 2262-XII, визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з п. «а» статті 12 Закону № 2262-XII, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-»д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Статтею 17-1 Закону № 2262-XII визначено, що Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. «а» п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З аналізу викладених норм вбачається, що для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону № 2262 зараховується на пільгових умовах до вислуги років один місяць служби за три місяці за час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Суд звертає увагу, що відповідно до довідок Головного управління МВС України в Донецькій області від 17.04.2018 року № 107/лк та Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 02.03.2018 року № 2616/39/04-2018, ОСОБА_1 у період з 07.04.2014 року по 01.03.2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (а.с. 18-19).

Відтак, час участі позивача в антитерористичній операції склав 03 роки 10 місяців 26 днів. Враховуючи положення п.п. «а» п. 3 Постанови № 393, у пільговому обчисленні час участі позивача в антитерористичній операції складає 11 років 08 місяців 18 днів. За таких умов, з урахуванням періоду участі позивача в антитерористичній операції, обчисленого з розрахунку один місяць служби за три місяці, вислуга років позивача складає понад 23 роки та 6 місяців. Тобто, вислуга років позивача складає навіть більше, ніж зазначено в Законі.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а, визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов'язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою № 393.

До актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Подібний висновок щодо застосування постанови № 393 при обчисленні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугою років прокурорам і слідчим, вже викладений Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2008 року (21-2438во07).

Таким чином, на думку суду період участі позивача в антитерористичній операції з 07.04.2014 року по 03.03.2018 року в пільговому обчисленні необхідно враховувати при визначенні стажу, що дає на призначення пенсії за вислугу років.

Стосовно доводів відповідача про те, що суд першої інстанції визнав правомірними його дії в частині не зарахування до календарної вислуги років час участі в АТО, оскільки не вважав за потрібне внести відповідні зміни до наказу № 39 о/с від 23.02.2018 року про звільнення позивача суд зазначає наступне.

Позовні вимоги ОСОБА_1 фактично задоволені та визнано протиправною відмову Департаменту в оформленні документів для призначення пенсії за вислугою років позивачу і зобов'язано відповідача оформити та подати до органу Пенсійного фонду України документи для призначення позивачу пенсії за вислугою років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 09.04.1992 № 2262- XII.

Щодо доводів скаржника про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Приписами частини другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративній справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З аналізу вказаної норми вбачається, що вихід судом за межі позовних вимог є правом суду задля більш дієвого, та ефективного захисту прав свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, не подаючи до пенсійного органу відповідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугою років, Департамент порушує право позивача на пенсійне забезпечення.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі № 0540/5270/18-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні ді - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі № 0540/5270/18-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 14 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова