Справа № 808/3550/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

15 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/3550/17
(суддя Батрак І.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі №808/3550/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» 21 листопада 2017 року звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач-1), Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Державний ощадний банк України», згідно з яким, просить:

визнати протиправними дії відповідача-1, який є правонаступником Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, щодо нарахування 30.03.2015 пені в сумі 2 510 477,33 грн. за порушення строків оплати самостійно визначеного позивачем грошового зобов'язання у декларації з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015 та в уточнюючій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015;

зобов'язати відповідача-2 внести зміни до інтегрованої картки платника податку позивача шляхом виключення з неї пені в сумі 2 510 477,33 грн. за порушення строків оплати самостійно визначеного позивачем грошового зобов'язання у декларації з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015 та в уточнюючій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що виконання платником обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання, а отже його сплата, пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк. Пояснює, що прострочення виконання зобов'язання по сплаті податку на прибуток відбулась з незалежних від позивача надзвичайних обставин та була викликана актами компетентних державних органів, а саме рішеннями Державної служби моніторингу та ПАТ «Державний ощадний банк», як суб'єкта первинного фінансового моніторингу, які на підставі ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» зупинили видаткові операції по поточних рахунках позивача, відкритих в ПАТ «Державний ощадний банк», що також підтверджується Сертифікатом Торгово-промислової палати України №4982.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивована тим, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних дій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1 оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що нарахування зазначеної пені підтверджується актом звіряння № 2265-20 від 23.04.2015 року та випискою з інтегрованої картки платника за 2015 рік.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача-2 який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивачем подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, правонаступником якої є Офіс ВПП ДФС, податкову декларацію з податку на прибуток за МГУ ДФС податкову декларацію з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 з граничним терміном сплати - 19.02.2015 та уточнюючу декларацію з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 з граничним строком сплати - 12.03.2015, згідно із якими податкове зобов'язання позивача складало 72 696 133,00 грн.

До установи банку ПАТ «Державний ощадний банк України» позивачем було надане платіжне доручення від 18.02.2015 № 954 про списання з рахунку №99 72590075,00 грн. на рахунок №902, отримувач Дон.ГУК/м. Донецьк/СДПІ/11020100, код 37967785, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, із призначенням платежу «?;101;23343582; Податок на прибуток по Декларації за 2014 рік по строку 19.02.2015р.;;;». Зазначене платіжне доручення прийнято АТ «Ощадбанк» 18.02.2015, що підтверджується відповідною відміткою банку на платіжному документі. Отже, платіжне доручення позивача надійшло до установи банку до настання граничного строку сплати податку.

Згідно з довідкою вказаного банку від 18.09.2015 №16-13/2-2303 залишки коштів по поточних рахунках ПАТ «Донбасенерго», відкритих в Головному управлінні з обслуговування клієнтів АТ «Ощадбанк» станом на кінець дня 18.02.2015 складали по рахунку №99 у гривні 181 335 574,68 грн.

Державною службою моніторингу України, на підставі ч. 3 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» були прийняті рішення про зобов'язання АТ «Ощадбанк» зупинити на строк, визначений у рішенні, проведення видаткових операцій за рахунком №99 (980,840,978), що відкритий у банку з 16.02.2015 по 27.03.2015, включно.

Перерахування коштів згідно із платіжним дорученням від 18.02.2015 № 954 було здійснено банком - 30.03.2015.

З огляду на зазначені обставини, відповідачем-1 була нарахована позивачу пеня в загальній сумі 2 510 477,33 грн. 2 510 477,33 грн., а саме:

- 2 338 646,12 грн. за порушення строків сплати за декларацією з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015;

- 165 558,71 грн. за порушення строків сплати за уточнюючою декларацією з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015, що також підтверджується актом звіряння №2265-20 від 23.04.2015.

У подальшому, Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС проведена камеральна перевірка ПАТ «Донбасенерго» щодо своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток за період з 19.02.2015 по 28.08.2017, про що складений акт від 28.09.2017 №1025/28-10-47-09/23343582.

Перевіркою на підставі аналізу даних інтегрованої картки платника податків встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: позивачем в перевіряємому періоді несвоєчасно сплачено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 23 665 042,30 грн., із затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання та в сумі 159 299 656,60 грн., із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання.

На підставі цього акта та вказаних порушень відповідачем-2 11.12.2017 були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ про застосування штрафу у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу на суму 2 366 504,23 грн.;

№ про застосування штрафу у розмірі 20 відсоткові погашеної суми податкового боргу на суму 31 859 931,32 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, у відповідності до рішення ДФС України від 22.02.2018 №6614/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарг, скарги позивача задоволено частково, скасовані ППР Офісу ВПП ДФС від 11.12.2017 № в частині застосування штрафу в розмірі 1019198,70 грн. та № в частині застосування штрафу в розмірі 12479617,47 грн. та залишено без змін зазначені ППР в іншій частині. При цьому, рішення скасовані саме в частині несвоєчасної сплати, обумовленої саме зупиненням видаткових операцій по рахунку позивача у ПАТ «Ощадбанк».

Правомірність та обґрунтованість вказаних дій відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне дії відповідача є протиправними.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 111 Податкового кодексу України встановлені види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а саме у відповідності до пункту 111.1 за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи граничними строками сплати за деклараціями № від 03.02.2015 є 19.02.2015 та № від 12.02.2015 є 12.03.2015 року. Між тим, до настання вказаних граничних строків сплати, а саме 18.02.2015 позивачем було надано до банку Головного управління з обслуговування клієнтів ПАТ «Державний ощадний банк України» відповідне платіжне доручення на перерахування належного до сплати розміру податку на прибуток, при цьому, позивач мав на рахунках у банку достатньо коштів для виконання вказаного платіжного доручення. Проте перерахування коштів банком було здійснено - 30.03.2015 року.

Відповідно до частини третьої статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж зазначені, строки виконання доручень клієнтів. Положеннями пункту 22.4 статті 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Проведення самого переказу грошей є обов'язковою функцією, яку виконує платіжна система (пункт 1.29 статті 1 цього Закону).

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Таким чином враховуючи вказані норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що коли платник податків надав до установи банку платіжне доручення на сплату податків (за умови достатності коштів на рахунку), а банк прийняв його на виконання, функції платника на цьому закінчуються та подальший рух коштів забезпечує банк без участі платника податків. Зазначене, свідчить про те, що обов'язок платника зі сплати податків слід вважати виконаним з часу подання до обслуговуючого банку платіжного доручення, яке надійшло протягом операційного часу банку на перерахування до бюджетної системи України на відповідний рахунок Державного казначейства грошових коштів з рахунку платника у банку за наявності у нього достатнього грошового залишку на день платежу.

Також суд обґрунтовано зазначив про те, що раніше зазначені положення кореспондується з положеннями пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України, якою передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Тому в цьому випадку вини платника в порушенні строків немає, оскільки кошти по сплаті податку на прибуток не зараховані своєчасно до державного бюджету з незалежних від позивача обставин, що було викликано рішеннями Державної служби моніторингу України на підставі ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» про зупинення видаткових операцій по поточних рахунках позивача, відкритих в ПАТ «Державний ощадний банк», що також підтверджується Сертифікатом Торгово-промислової палати України №4982.

Податковим законодавством не передбачена можливість притягнення платника податків до відповідальності, якщо ним не вчинене податкове правопорушення, більш того пункт 129.6 статті 129 Податкового кодексу України звільняє платника податків від відповідальності у разі, якщо несвоєчасність сплати податку обумовлена діями інших осіб.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зобов'язання відповідача-2 внести зміни до інтегрованої картки платника податку позивача шляхом виключення з неї пені в сумі 2510477,33 грн. за порушення строків оплати самостійно визначеного позивачем грошового зобов'язання у декларації з податку на прибуток за IV квартал 2014 року № від 03.02.2015 за період з 20.02.2015 по 29.03.2015 та в уточнюючій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року № від 12.02.2015 за період з 13.03.2015 по 29.03.2015 враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів» затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до пункту 1 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Правила нарахування та погашення пені за несвоєчасно сплачені суми платежів, що контролюються органами ДФС визначені главою 7 Розділу ІII Порядку № 422.

Отже, в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування сум нарахованої пені, при цьому жодних окремих рішень контролюючим органом (як наприклад податкове повідомлення - рішення) контролюючим органом не приймається.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вірного висновку щодо задоволення позову.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обов'язку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі №808/3550/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 15 листопада 2018 року.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2018 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко